Az Egyesült Arab Emírségek vonatkozásában számos szilárd, pozitív és tárgyilagos érvvel lehet alátámasztani a II. mellékletben szereplő jelenlegi listára való felvételt: nincsenek bevándorlási vagy biztonsági aggályok, hiszen kevesebb mint 1 millióan rendelkeznek az Egyesült Arab Emírségek útlevelével (amely megfelel a szükséges technikai előírásoknak), akik közül még soha senkitől nem került megtagadásra a schengeni vízum, illetve nem kerültek őrizetbe vételre bevándorlási vagy biztonsági aggályok miatt. Mindannyian tudjuk, hogy amikor az Egyesült Arab Emírségek állampolgárai belépnek a schengeni térségbe, főleg üzleti, magas színvonalú szabadidős, (magán-)egészségügyi ellátási vagy tanulmányi/oktatási célból utaznak (amely teljes körűen finanszírozásra kerül, és nem az EU költségére).
A térségben csak egy másik ország (Izrael) mentesül a schengeni vízumkötelezettség alól, illetve két egyéb iszlám ország (Brunei és Malajzia) szerepel a listán. Még ha az Egyesült Arab Emírségek esete saját érdemei alapján kerülne is megítélésre, az EU-tól érkező politikai üzenet ezért óriási hatással járna. A Parlament minden bizonnyal széles körűen támogatni fogja ezt az intézkedést.
Mivel az Egyesült Arab Emírségek megfelel a II. melléklet szerinti státusz megadásához szükséges minden lényeges és alkalmazandó feltételnek, úgy gondoljuk, hogy ideje cselekedni. Hogyan látja a Bizottság az Egyesült Arab Emírségek bevonását azon országok listájának folyamatban lévő felülvizsgálatába, amelyek állampolgárai vízum nélkül léphetnek be a schengeni övezetbe?
Cecilia Malmström válasza  a Bizottság nevében
(2013. július 15.)
A Bizottság tisztában van azzal, milyen gazdasági előnyöket biztosíthat az EU számára az Egyesült Arab Emírségek állampolgárainak vízumkötelezettség alóli mentesítése, akárcsak azzal, hogy e mentesítés korlátozott biztonsági és bevándorlási kockázattal jár a schengeni övezet tekintetében. Mindazonáltal figyelembe kell venni egy másik fontos kritériumot is, amely az 539/2001/EK rendelet preambulumbekezdéseiben található, és az Európai Uniónak harmadik országokkal fenntartott külkapcsolataival és a regionális összefüggésekkel kapcsolatos.
 A bizottsági javaslat 2012. novemberi elfogadását követően a Tanácsban folytatott megbeszélésekből egyértelművé vált, hogy a tagállamok fokozott mértékben támogatják az Egyesült Arab Emírségeknek a vízummentes listára való felvételét. A másik társjogalkotó, az Európai Parlament eddig még nem ismertette a kérdéssel kapcsolatos végleges álláspontját. Az előadó jelentéstervezete erre vonatkozó utalást nem tartalmazott. Amennyiben a két társjogalkotó megegyezésre jut az Egyesült Arab Emírségek állampolgárainak vízumkötelezettség alóli mentesítéséről, a Bizottság támogathatja ezt a kezdeményezést, mindazonáltal szem előtt kell tartania az Egyesült Arab Emírségek és az EU közötti kapcsolatok általános vonatkozásait is.
A Bizottság tervei szerint – valószínűleg 2014-ben – a vízumrendelet részét képező országlisták ambiciózusabb felülvizsgálatára tesz javaslatot, amelyben jobban figyelembe veszi majd a gazdasági szempontokat. Ha az Egyesült Arab Emírségek esetleg nem kerül át a megfelelő listára a jelenlegi eljárás keretében, a következő felülvizsgálat lehetőséget biztosít – hasonló helyzetű egyéb országok mellett – az Egyesült Arab Emírségek esetének újbóli mérlegelésére is.
(Verżjoni Maltija)
Mistoqsija għal tweġiba bil-miktub E-005897/13
lill-Kummissjoni
Mário David (PPE), Alexandra Thein (ALDE), Burkhard Balz (PPE), Oldřich Vlasák (ECR), Filip Kaczmarek (PPE), Salvador Sedó i Alabart (PPE), Nuno Teixeira (PPE), Roberta Metsola (PPE), Ivo Vajgl (ALDE), Lara Comi (PPE), Inese Vaidere (PPE), Rolandas Paksas (EFD), Libor Rouček (S&D), Paul Rübig (PPE), Niccolò Rinaldi (ALDE), Marc Tarabella (S&D), Tunne Kelam (PPE), Antonio Cancian (PPE), Angelika Niebler (PPE), Ismail Ertug (S&D), Emilio Menéndez del Valle (S&D), Krzysztof Lisek (PPE), Ildikó Gáll-Pelcz (PPE), Rodi Kratsa-Tsagaropoulou (PPE), Paulo Rangel (PPE), Michael Gahler (PPE), David Casa (PPE), Jacek Protasiewicz (PPE), Eduard Kukan (PPE), Elena Oana Antonescu (PPE), Diogo Feio (PPE), Cristian Dan Preda (PPE), Antonio López-Istúriz White (PPE), Charles Tannock (ECR) u Anne Delvaux (PPE)
(27 ta' Mejju 2013)

Suġġett: L-inklużjoni tal-Emirati Għarab Magħquda fiż-Żona Schengen mingħajr viża.
 L-iżgurar ta’ aċċess mingħajr viża għaż-Żona Schengen għaċ-ċittadini tal-Emirati Għarab Magħquda (UAE) hu priorità għolja u żvilupp naturali għar-relazzjonijiet eċċezzjonali bejn l-UE u l-UAE. Dan jista’ jinkiseb jekk l-EGħM ikunu inklużi fil-proposta ta’ bħalissa tal-Kummissjoni (minn Novembru 2012) għal elenku ta’ pajjiżi li n-nazzjonali tagħhom jistgħu jidħlu fiż-Żona Schengen mingħajr viża (Anness II għar-Regolament tal-Kunsill (KE) Nru 539/2001).
L-EGħM u l-UE jikkondividu interessi importanti politiċi u ta’ sigurtà, filwaqt li l-kummerċ u l-investiment bejn l-EGħM, mill-banda l-waħda, u l-UE u l-pajjiżi mhux membri tal-UE imma fix-Schengen, mill-banda l-oħra, għandu valur ta’ EUR 50 biljun.
Fl-2012, 1, 640, 000 ċittadin tal-UE żaru l-EGħM. L-elenku kurrenti ta’ pajjiżi Ewropej li n-nazzjonali tagħhom jingħataw viża meta jaslu fl-EGħM se jitwessa’ biex jinkorpora 12-il Stat Membru ieħor tal-UE. Inoltre, daqt se jiġu konklużi n-negozjati li, mill-aħħar ta’ din is-sena, se jeżentaw liċ-ċittadini tal-EGħM mir-rekwiżiti tal-viża meta jżuru r-Renju Unit.
L-EGħM jippreżentaw firxa ta’ argumenti solidi, pożittivi u oġġettiva għall-inklużjoni fl-elenku kurrenti tal-Anness II: ma hemmx tħassib ta’ immigrazzjoni jew sigurtà, billi hemm anqas minn miljun detentur ta’ passaporti tal-EGħM (li jissodisfaw l-istandards tekniċi rikjesti), u l-ebda wieħed minnhom qatt ma ġiet miċħuda lilu viża Schengen jew qatt ma ġie detenut dwar kwestjonijiet marbutin mal-immigrazzjoni jew mas-sigurtà. Ilkoll nafu li meta ċ-ċittadini tal-EGħM jżuru ż-Żona Schengen, dawn ikunu qed jivvjaġġaw l-aktar għan-negozju, għall-pjaċir b'infiq għoli, għal kura medika (privata), jew għal skopijiet ta' studju/edukazzjoni (kompletament iffinanzjati u mhux akariku tal-UE).
Hemm biss pajjiż wieħed ieħor fir-reġjun (Iżrael) li hu eżenti mir-rekwiżiti viża ta' Schengen, u żewġ pajjiżi Iżlamiċi oħra biss (Brunej u l-Malażja) li huma elenkati. Ukoll kieku l-każ tal-EGħM ikun iġġudikat fuq il-merti tiegħu biss, il-messaġġ politiku mill-UE għal dawn ir-raġunijiet ikollu impatt enormi. Il-Parlament m’hemmx dubju li se jappoġġja bil-kbir din il-miżura.
 Billi l-EGħM jottemperaw ruħhom mall-kriterji kollha relevanti u applikabbli għall-għoti ta’ Status Anness II, naħsbu li wasal iż-żmien li wieħed jaġixxi. Kif taraha l-Kummissjoni l-inklużjoni tal-EGħM fir-reviżjoni li għaddejja bħalissa tal-elenku tal-pajjiżi li n-nazzjonali tagħhom jistgħu jidħlu fiż-Żona Schengen mingħajr viża?
Tweġiba mogħtija mis-Sinjura Malmström f'isem il-Kummissjoni
(15 ta' Lulju 2013)
Il-Kummissjoni hija konxja mill-benefiċċji ekonomiċi li l-eżenzjoni mill-obbligu tal-viża għaċ-ċittadini tal-Emirati Għarab Magħquda tista' tagħti lill-UE, kif ukoll mir-riskji limitati fil-qasam tas-sigurtà u l-immigrazzjoni għaż-żona Schengen li jirriżultaw minn tali eżenzjoni. Hemm, madankollu, kriterju importanti ieħor, inkluż fil-premessi tar-Regolament 539/2001, li għandu jitqies jiġifieri r-relazzjonijiet esterni tal-UE u l-implikazzjonijiet ta’ koerenza reġjonali.
Matul id-diskussjonijiet fil-Kunsill minn meta l-Kummissjoni adottat il-proposta tagħha f’Novembru 2012, ħareġ biċ-ċar li l-appoġġ fost l-Istati Membri għat-trasferiment tal-Emirati Għarab Magħquda fil-lista ta' bla viża kiber. Il-koleġiżlatur l-ieħor, il-Parlament Ewropew, għadu ma rrivelax il-pożizzjoni definittiva tiegħu dwar din il-kwistjoni. L-abbozz tar-rapport tar-relatur ma kien fih l-ebda indikazzjoni f’dan ir-rigward. Jekk iż-żewġ koleġiżlaturi jaqblu fuq l-eżenzjoni taċ-ċittadini tal-Emirati Għarab Magħquda mill-obbligu tal-viża, il-Kummissjoni tista’ tkun ta’ appoġġ, mingħajr, ma tinsa madankollu il-kuntest globali tar-relazzjonijiet bejn l-Emirati Għarab Magħquda u l-UE.
Il-Kummissjoni bi ħsiebha tipproponi — possibilment fl-2014 — reviżjoni aktar ambizzjuża tal-listi ta’ pajjiżi koperti mir-regolament tal-viża (539/2001), li għandha tieħu kont aħjar tal-kunsiderazzjonijiet ekonomiċi. Jekk l-Emirati Għarab Magħquda ma jiġux trasferiti fil-proċess preżenti, ir-reviżjoni li jmiss se tipprovdi opportunità biex il-każ tal-Emirati Għarab Magħquda jiġi kkunsidrat mill-ġdid, flimkien ma' dak ta’ pajjiżi oħra f’pożizzjoni simili.
 (Wersja polska)
Pytanie wymagające odpowiedzi pisemnej E-005897/13
do Komisji
Mário David (PPE), Alexandra Thein (ALDE), Burkhard Balz (PPE), Oldřich Vlasák (ECR), Filip Kaczmarek (PPE), Salvador Sedó i Alabart (PPE), Nuno Teixeira (PPE), Roberta Metsola (PPE), Ivo Vajgl (ALDE), Lara Comi (PPE), Inese Vaidere (PPE), Rolandas Paksas (EFD), Libor Rouček (S&D), Paul Rübig (PPE), Niccolò Rinaldi (ALDE), Marc Tarabella (S&D), Tunne Kelam (PPE), Antonio Cancian (PPE), Angelika Niebler (PPE), Ismail Ertug (S&D), Emilio Menéndez del Valle (S&D), Krzysztof Lisek (PPE), Ildikó Gáll-Pelcz (PPE), Rodi Kratsa-Tsagaropoulou (PPE), Paulo Rangel (PPE), Michael Gahler (PPE), David Casa (PPE), Jacek Protasiewicz (PPE), Eduard Kukan (PPE), Elena Oana Antonescu (PPE), Diogo Feio (PPE), Cristian Dan Preda (PPE), Antonio López-Istúriz White (PPE), Charles Tannock (ECR) oraz Anne Delvaux (PPE)
(27 maja 2013 r.)

Przedmiot: Włączenie Zjednoczonych Emiratów Arabskich do bezwizowej strefy Schengen
Zapewnienie obywatelom Zjednoczonych Emiratów Arabskich (ZEA) bezwizowego dostępu do strefy Schengen to nadrzędny priorytet, a zarazem naturalny postęp w kształtowaniu wyjątkowych stosunków między UE a ZEA. Będzie to osiągalne, jeśli ZEA w ramach obecnego wniosku Komisji zostaną wpisane (od listopada 2012 r.) do wykazu krajów, których obywatele mogą bez wizy przekraczać terytorium strefy Schengen (załącznik II do rozporządzenia Rady (WE) nr 539/2001).
Zjednoczone Emiraty Arabskie i UE łączą ważne interesy polityczne i kwestie bezpieczeństwa, natomiast handel i inwestycje między ZEA a UE i państwami spoza strefy Schengen wycenia się na 50 mld EUR.
W 2012 r. ZEA odwiedziło 1 640 000 obywateli UE. Obowiązujący wykaz państw europejskich, których obywatele otrzymują wizę w momencie przyjazdu do ZEA, zostanie uzupełniony o kolejne 12 państw członkowskich UE. Ponadto dobiegają końca negocjacje, dzięki którym wraz z upływem tego roku, obywatele ZEA będą zwolnieni z obowiązku wizowego podczas wizyty w Zjednoczonym Królestwie.
 Zjednoczone Emiraty Arabskie przedstawiły rzetelne, pozytywne i obiektywne argumenty przemawiające za wpisaniem ich do zawartego w załączniku II wykazu: nie istnieją żadne powody do obaw związanych z kwestią bezpieczeństwa czy imigracji, ponieważ do posiadaczy paszportów ZEA zalicza się niespełna 1 mln osób (co spełnia normy techniczne), z których żadnej nie odmówiono dotychczas wizy do strefy Schengen ani nie zatrzymano z powodów imigracyjnych czy bezpieczeństwa. Powszechnie wiadomo, że obywatele ZEA przyjeżdżają do krajów należących do strefy Schengen głównie w celach biznesowych, aby skorzystać z luksusowej oferty turystycznej, z (prywatnej) opieki medycznej lub aby studiować/kształcić się (przy czym pełne koszty tej nauki nie są ponoszone przez UE tylko przez samych zainteresowanych).
Jedynie jeden kraj z tego regionu (Izrael) jest zwolniony ze spełniania wymogów wizowych systemu Schengen, natomiast w wykazie widnieją tylko dwa kraje islamskie (Brunei i Malezja). Nawet jeśli przypadek ZEA należy oceniać wyłącznie w oparciu o ustalone kryteria, to sygnał polityczny UE będzie miał potężny wydźwięk. Parlament z pewnością udzieli szerokiego poparcia w tej sprawie.
Biorąc pod uwagę, że ZEA spełniają wszelkie istotne i obowiązujące kryteria niezbędne do wpisania ich do wykazu państw w ramach załącznika II, uważamy, że nadszedł czas na podjęcie działań. Jak Komisja postrzega włączenie ZEA do aktualizowanego obecnie wykazu państw, których obywatele mogą wjeżdżać do strefy Schengen bez wizy?
Odpowiedź udzielona przez komisarz Cecilię Malmström w imieniu Komisji
(15 lipca 2013 r.)
Komisja zdaje sobie sprawę z potencjalnych korzyści gospodarczych dla UE wynikających ze zwolnienia z obowiązku wizowego obywateli Zjednoczonych Emiratów Arabskich, jak również z ograniczonego ryzyka w dziedzinie bezpieczeństwa i imigracji z tym związanym dla strefy Schengen. Jest jednak inne ważne kryterium, zawarte w motywach rozporządzenia (WE) nr 539/2001, które powinno zostać wzięte pod uwagę, mianowicie stosunki zewnętrzne UE oraz konsekwencje dla spójności regionalnej.
 Podczas dyskusji w Radzie, które miały miejsce po przyjęciu wniosku przez Komisję w listopadzie 2012 r., stało się jasne, że wzrosło poparcie państw członkowskich dla dodania ZEA do wykazu państw, których obywatele nie są objęci wymogiem wizowym. Drugi współprawodawca, Parlament Europejski, nie przekazał jeszcze swojego ostatecznego stanowiska w tej kwestii. Projekt sprawozdania sprawozdawcy nie zawierał jakichkolwiek wskazań w tym zakresie. Jeżeli obaj współprawodawcy porozumieją się w sprawie zwolnienia z obowiązku wizowego obywateli Zjednoczonych Emiratów Arabskich, Komisja mogłaby poprzeć takie rozwiązanie, nie zapominając jednak o ogólnym kontekście stosunków między ZEA a UE.
Komisja zamierza zaproponować – prawdopodobnie w 2014 r. – bardziej ambitny przegląd wykazu państw objętych rozporządzeniem wizowym (nr 539/2001), który przyczyniłby się do lepszego uwzględnienia uwarunkowań gospodarczych. Jeżeli status Zjednoczonych Emiratów Arabskich nie zostanie zmieniony w bieżącym procesie, kolejny przegląd będzie okazją do ponownego rozważenia przypadku ZEA oraz innych krajów znajdujących się w podobnej sytuacji.
 (Versão portuguesa)
Pergunta com pedido de resposta escrita E-005897/13
à Comissão
Mário David (PPE), Alexandra Thein (ALDE), Burkhard Balz (PPE), Oldřich Vlasák (ECR), Filip Kaczmarek (PPE), Salvador Sedó i Alabart (PPE), Nuno Teixeira (PPE), Roberta Metsola (PPE), Ivo Vajgl (ALDE), Lara Comi (PPE), Inese Vaidere (PPE), Rolandas Paksas (EFD), Libor Rouček (S&D), Paul Rübig (PPE), Niccolò Rinaldi (ALDE), Marc Tarabella (S&D), Tunne Kelam (PPE), Antonio Cancian (PPE), Angelika Niebler (PPE), Ismail Ertug (S&D), Emilio Menéndez del Valle (S&D), Krzysztof Lisek (PPE), Ildikó Gáll-Pelcz (PPE), Rodi Kratsa-Tsagaropoulou (PPE), Paulo Rangel (PPE), Michael Gahler (PPE), David Casa (PPE), Jacek Protasiewicz (PPE), Eduard Kukan (PPE), Elena Oana Antonescu (PPE), Diogo Feio (PPE), Cristian Dan Preda (PPE), Antonio López-Istúriz White (PPE), Charles Tannock (ECR) e Anne Delvaux (PPE)
(27 de maio de 2013)

Assunto: Inclusão dos Emirados Árabes Unidos na lista de países isentos da obrigação de visto para entrar no espaço Schengen
A garantia de acesso ao espaço Schengen com isenção de visto para os cidadãos dos Emirados Árabes Unidos (EAU) é uma prioridade e uma evolução natural das relações excecionais entre a UE e os EAU. Tal pode ser conseguido se os EAU forem incluídos na atual proposta da Comissão (de novembro de 2012) de uma lista de países cujos cidadãos podem entrar no espaço Schengen sem visto (Anexo II do Regulamento (CE) n.° 539/2001).
Os EAU e a UE partilham importantes interesses políticos e de segurança; além disso, o comércio e o investimento entre os EAU, por um lado, e a UE e os países do Espaço Schengen não pertencentes à UE, por outro lado, são estimados em 50 mil milhões de euros.
 Em 2012, 1 640 000 cidadãos da UE visitaram os EAU. A lista atual de países europeus a cujos cidadãos é emitido um visto à chegada aos EAU será alargada no sentido de incluir mais 12 Estados‐Membros da UE. Além disso, estão prestes a ser concluídas as negociações relativas a um acordo que, a partir do final deste ano, irá isentar de visto os cidadãos dos EAU que visitam o Reino Unido.
Os EAU apresentam uma série de argumentos sólidos, concretos e objetivos para serem incluídos na atual lista do Anexo II: não existem preocupações de imigração ou de segurança, já que há menos de 1 milhão de titulares de passaportes dos EAU (que cumprem as normas técnicas exigidas), nenhum deles viu alguma vez recusado um visto Schengen ou foi detido devido a preocupações de imigração ou de segurança. Todos sabemos que, quando visitam o espaço Schengen, os cidadãos dos EAU viajam principalmente para negócios, lazer de qualidade, cuidados médicos (privados) ou estudo/educação (totalmente financiados e não a expensas da UE).
Apenas um outro país da região (Israel) está isento da obrigação de visto Schengen e apenas dois outros países islâmicos (Brunei e Malásia) constam da lista. Mesmo que o caso dos EAU seja avaliado em função dos seus próprios méritos, a mensagem política da UE teria, por conseguinte, um enorme impacto. O Parlamento irá certamente dar um grande apoio a esta medida.
 Atendendo a que os EAU cumprem todos os critérios pertinentes e aplicáveis para a concessão do estatuto do anexo II, pensamos que chegou o momento de agir. Como encara a Comissão a inclusão dos EAU na revisão em curso da lista de países cujos cidadãos podem ter acesso ao espaço Schengen sem visto?
Resposta dada por Cecilia Malmström em nome da Comissão
(15 de julho de 2013)
A Comissão está consciente dos benefícios económicos que a isenção da obrigação de visto para os cidadãos dos Emiratos Árabes Unidos (EAU) poderá ter para a UE, bem como dos riscos limitados de uma decisão nesse sentido no que se refere à segurança e à imigração para o espaço Schengen. Existem, no entanto, outros critérios importantes, mencionados nos considerandos do Regulamento (CE) n.° 539/2001, a ter em conta, designadamente as relações externas da UE e as implicações da coerência regional.
A proposta adotada pela Comissão em novembro de 2012 foi debatida no Conselho, tornando‐se claro que há um maior apoio por parte dos Estados-Membros à inclusão dos EAU na lista dos países cujos cidadãos estão isentos da obrigação de visto. O outro co-legislador, o Parlamento Europeu, ainda não se exprimiu de forma definitiva sobre esta questão e o projeto de relatório do relator não contém qualquer indicação a este respeito. Caso os dois co‐legisladores estejam de acordo quanto a isentar da obrigação de visto os cidadãos dos EAU, a Comissão não deverá, em princípio, ter objeções, sem, contundo, perder de vista o contexto global das relações entre os EAU e a UE.
 A Comissão tenciona propor, eventualmente em 2014, uma revisão mais ambiciosa das listas dos países abrangidos pelo Regulamento (CE) n.° 539/2001, que teria mais em conta as considerações de ordem económica. Caso, no atual processo de revisão, os EAU não sejam incluídos na lista dos países cujos cidadãos podem ter acesso ao espaço Schengen sem visto, a próxima revisão constituirá uma oportunidade para estudar o caso deste país, bem como o de outros países numa posição semelhante.
(Versiunea în limba română)
Întrebarea cu solicitare de răspuns scris E-005897/13
adresată Comisiei
Mário David (PPE), Alexandra Thein (ALDE), Burkhard Balz (PPE), Oldřich Vlasák (ECR), Filip Kaczmarek (PPE), Salvador Sedó i Alabart (PPE), Nuno Teixeira (PPE), Roberta Metsola (PPE), Ivo Vajgl (ALDE), Lara Comi (PPE), Inese Vaidere (PPE), Rolandas Paksas (EFD), Libor Rouček (S&D), Paul Rübig (PPE), Niccolò Rinaldi (ALDE), Marc Tarabella (S&D), Tunne Kelam (PPE), Antonio Cancian (PPE), Angelika Niebler (PPE), Ismail Ertug (S&D), Emilio Menéndez del Valle (S&D), Krzysztof Lisek (PPE), Ildikó Gáll-Pelcz (PPE), Rodi Kratsa-Tsagaropoulou (PPE), Paulo Rangel (PPE), Michael Gahler (PPE), David Casa (PPE), Jacek Protasiewicz (PPE), Eduard Kukan (PPE), Elena Oana Antonescu (PPE), Diogo Feio (PPE), Cristian Dan Preda (PPE), Antonio López-Istúriz White (PPE), Charles Tannock (ECR) şi Anne Delvaux (PPE)
(27 mai 2013)

Subiect: Includerea Emiratelor Arabe Unite printre statele cu acces fără viză în spațiul Schengen
Asigurarea accesului fără viză în spațiul Schengen pentru cetățenii Emiratelor Arabe Unite (EAU) reprezintă o prioritate majoră și o evoluție normală ca urmare a relațiilor excepționale dintre UE și EAU. Acest obiectiv poate fi atins dacă EAU sunt incluse în propunerea actuală a Comisiei (din noiembrie 2012) pentru o listă de țări ai căror resortisanți pot intra în spațiul Schengen fără viză (anexa II la Regulamentul (CE) nr. 539/2001 al Consiliului).
 EAU și UE au importante interese comune de natură politică și de securitate, în timp ce comerțul și investițiile între EAU pe de o parte, și UE și țările terțe care fac parte din zona Schengen pe de alta, sunt evaluate la 50 de miliarde EUR.
În anul 2012, 1 640 000 de cetățeni ai UE au vizitat EAU. Lista actuală a statelor europene pentru ai căror resortisanți sunt eliberate vize la sosirea în EAU va fi extinsă pentru a include alte 12 state membre ale UE. Mai mult decât atât, se prevede sfârșitul negocierilor ce vor permite cetățenilor EAU să călătorească fără viză în Regatul Unit începând cu sfârșitul acestui an.
EAU prezintă o serie de argumente solide, pozitive și obiective în ceea ce privește includerea în lista curentă din anexa II: nu există aspecte problematice legate de imigrare sau securitate, întrucât numărul deținătorilor de pașaport EAU (care respectă standardele tehnice necesare) este sub un milion, niciunuia dintre aceștia nefiindu-i vreodată refuzată viza Schengen și nefiind nici reținut din cauza unor aspecte problematice legate de imigrare sau securitate. Știm cu toții că atunci când cetățenii EAU vizitează spațiul Schengen, scopul călătoriei lor este în cea mai mare parte legat de afaceri, activități recreative de înaltă calitate, servicii de asistență medicală (de natură privată) sau studii/educație (finanțate în totalitate și nu pe cheltuiala UE).
Numai o singură țară din regiune (Israel) este exonerată de obligația de a deține viză și doar alte două state islamice (Brunei și Malaysia) se mai află pe listă. Chiar dacă cazul EAU ar fi evaluat după meritele proprii, mesajul politic transmis de UE ar avea, astfel, un impact enorm. Parlamentul va acorda un sprijin larg acestei măsuri.
 Având în vedere că EAU îndeplinesc toate cerințele relevante și aplicabile pentru a le fi acordate statutul prevăzut la anexa II, considerăm că este momentul să acționăm. Care este opinia Comisiei cu privire la includerea EAU în cadrul revizuirii în curs a listei țărilor ai căror resortisanți pot intra în spațiul Schengen fără viză?
Răspuns dat de dna Malmström în numele Comisiei
(15 iulie 2013)
Comisia este conștientă de avantajele economice pe care scutirea cetățenilor EAU de obligația de a deține viză le-ar putea oferi UE, precum și de riscurile limitate în domeniul securității și imigrației pentru spațiul Schengen care rezultă în urma acestei scutiri. Există, cu toate acestea, un alt criteriu important, inclus în considerentele Regulamentului (CE) nr. 539/2001, care ar trebui să fie luat în considerare, și anume relațiile externe ale UE și implicațiile coeziunii regionale.
Pe parcursul discuțiilor care au avut loc în Consiliu din momentul în care Comisia a adoptat propunerea, în noiembrie 2012, a devenit clar că a crescut sprijinul statelor membre în vederea menționării EAU pe lista țărilor scutite de viză. Cel de al doilea colegiuitor, Parlamentul European, nu și-a exprimat încă opinia definitivă cu privire la acest aspect. Proiectul de raport al raportorului nu a conținut nicio indicație în acest sens. În cazul în care cei doi colegiuitori sunt de acord cu privire la scutirea cetățenilor Emiratelor Arabe Unite de obligația de a deține viză, Comisia ar putea sprijini această propunere, fără însă a pierde din vedere contextul general al relațiilor dintre EAU și UE.
 Comisia intenționează să propună — eventual în 2014 — o revizuire mai ambițioasă a listei de țări cărora li se aplică Regulamentul privind vizele (539/2001), care să țină mai bine seama de considerentele economice. În cazul în care EAU nu ar figura pe această listă în urma revizuirii actuale, noua revizuire va oferi ocazia de a analiza, din nou, cazul EAU, precum și cel al altor țări aflate în situații similare.
(Slovenské znenie)
Otázka na písomné zodpovedanie E-005897/13
Komisii
Mário David (PPE), Alexandra Thein (ALDE), Burkhard Balz (PPE), Oldřich Vlasák (ECR), Filip Kaczmarek (PPE), Salvador Sedó i Alabart (PPE), Nuno Teixeira (PPE), Roberta Metsola (PPE), Ivo Vajgl (ALDE), Lara Comi (PPE), Inese Vaidere (PPE), Rolandas Paksas (EFD), Libor Rouček (S&D), Paul Rübig (PPE), Niccolò Rinaldi (ALDE), Marc Tarabella (S&D), Tunne Kelam (PPE), Antonio Cancian (PPE), Angelika Niebler (PPE), Ismail Ertug (S&D), Emilio Menéndez del Valle (S&D), Krzysztof Lisek (PPE), Ildikó Gáll-Pelcz (PPE), Rodi Kratsa-Tsagaropoulou (PPE), Paulo Rangel (PPE), Michael Gahler (PPE), David Casa (PPE), Jacek Protasiewicz (PPE), Eduard Kukan (PPE), Elena Oana Antonescu (PPE), Diogo Feio (PPE), Cristian Dan Preda (PPE), Antonio López-Istúriz White (PPE), Charles Tannock (ECR) a Anne Delvaux (PPE)
(27. mája 2013)

Vec: Začlenenie Spojených arabských emirátov do bezvízového schengenského priestoru
Zabezpečenie bezvízového vstupu do schengenského priestoru pre občanov Spojených arabských emirátov (SAE) je vrcholnou prioritou a prirodzeným vývojom výnimočných vzťahov medzi EÚ a Spojenými arabskými emirátmi. Dalo by sa to dosiahnuť v prípade, že budú SAE začlenené do súčasného návrhu Komisie (z novembra 2012), kde je uvedený zoznam krajín, ktorých štátni príslušníci môžu vstúpiť do schengenského priestoru bez víz (príloha II k nariadeniu Rady (ES) č. 539/2001).
 SAE a EÚ majú významné spoločné politické a bezpečnostné záujmy a zároveň sa obchodné výmeny a investície medzi Spojenými arabskými emirátmi na jednej strane a EÚ a krajinami nepatriacimi do schengenského priestoru na strane druhej odhadujú na 50 miliárd EUR.
V roku 2012 navštívilo Spojené arabské emiráty 1 640 000 občanov EÚ. Súčasný zoznam európskych krajín, ktorých štátnym príslušníkom sú vydané víza pri príchode do SAE, sa rozšíri o ďalších 12 členských štátov EÚ. Okrem toho sa čoskoro uzavrú rokovania, na základe ktorých budú od konca tohto roku občania SAE pri návšteve Spojeného kráľovstva oslobodení od vízovej povinnosti.
SAE predkladajú množstvo solídnych, pozitívnych a objektívnych argumentov na podporu svojho začlenenia do súčasného zoznamu II: neexistujú žiadne obavy spojené s prisťahovaleckou či bezpečnostnou politikou, pretože držiteľov cestovných pasov SAE (ktoré spĺňajú požadované technické normy) je menej než milión, pričom žiadnemu z nich neboli zamietnuté schengenské víza ani nebol žiaden zadržaný z dôvodu obáv súvisiacich s otázkami prisťahovalectva či bezpečnosti. Všetci vieme, že občania SAE navštevujú schengenský priestor väčšinou z obchodných dôvodov, v rámci dovolenky pre náročných, na účely (súkromnej) lekárskej starostlivosti či štúdia/vzdelávania (ktoré si financujú sami, nie na náklady EÚ).
V tomto regióne je od vízovej povinnosti pri vstupe do schengenského priestoru oslobodená iba jedna krajina (Izrael) a v zozname sú uvedené iba dve iné islamské krajiny (Brunej a Malajzia). Aj keby sa prípad SAE posudzoval samostatne, politický signál zo strany EÚ by mal obrovský dosah. Parlament určite tomuto opatreniu poskytne širokú podporu.
 Vzhľadom na to, že SAE spĺňajú všetky náležité a uplatniteľné kritéria na získanie štatútu podľa prílohy II, nazdávame sa, že je načase konať. Aký má Komisia názor na začlenenie SAE do prebiehajúcej revízie zoznamu krajín, ktorých štátni príslušníci môžu vstupovať do schengenského priestoru bez víz?
Odpoveď pani Malmströmovej v mene Komisie
(15. júla 2013)
Komisia si je vedomá, aké hospodárske prínosy by pre EÚ znamenalo oslobodenie občanov Spojených arabských emirátov (ďalej len „SAE“) od vízovej povinnosti a že riziká v oblasti bezpečnosti a prisťahovalectva pre schengenský priestor, ktoré by z takéhoto oslobodenia vyplynuli, sú obmedzené. Existuje však ďalšie dôležité kritérium zahrnuté v odôvodneniach nariadenia č. 539/2009, ktoré by sa malo zohľadniť, a to vonkajšie vzťahy EÚ a aspekty regionálnej spojitosti.
Z diskusií v Rade vyplynulo, že od prijatia návrhu Komisiou v novembri 2012 vzrástla podpora členských štátov v prospech presunu SAE na zoznam krajín, ktorých štátni príslušníci sú oslobodení od vízovej povinnosti. Druhý spoluzákonodarca, Európsky parlament, ešte k tejto otázke neoznámil svoje konečné stanovisko. Spravodajca vo svojom návrhu správy v tejto súvislosti nič nenaznačil. Ak by sa dvaja spoluzákonodarcovia dohodli na oslobodení občanov Spojených arabských emirátov od vízovej povinnosti, Komisia tento návrh podporí, zohľadní však celkový kontext vzťahov medzi SAE a EÚ.
Komisia plánuje pravdepodobne v roku 2014 navrhnúť hlbšiu revíziu zoznamov krajín, na ktoré sa vzťahuje nariadenie o vízovej povinnosti (č. 539/2001), pričom by sa viac zohľadnili hospodárske aspekty. V prípade, že počas prebiehajúceho procesu SAE nebudú presunuté na zoznam krajín, ktorých štátni príslušníci sú oslobodení od vízovej povinnosti, táto plánovaná revízia bude príležitosťou opäť preskúmať situáciu SAE, ako aj podobnú pozíciu ďalších krajín.
 (Slovenska različica)
Vprašanje za pisni odgovor E-005897/13
za Komisijo
Mário David (PPE), Alexandra Thein (ALDE), Burkhard Balz (PPE), Oldřich Vlasák (ECR), Filip Kaczmarek (PPE), Salvador Sedó i Alabart (PPE), Nuno Teixeira (PPE), Roberta Metsola (PPE), Ivo Vajgl (ALDE), Lara Comi (PPE), Inese Vaidere (PPE), Rolandas Paksas (EFD), Libor Rouček (S&D), Paul Rübig (PPE), Niccolò Rinaldi (ALDE), Marc Tarabella (S&D), Tunne Kelam (PPE), Antonio Cancian (PPE), Angelika Niebler (PPE), Ismail Ertug (S&D), Emilio Menéndez del Valle (S&D), Krzysztof Lisek (PPE), Ildikó Gáll-Pelcz (PPE), Rodi Kratsa-Tsagaropoulou (PPE), Paulo Rangel (PPE), Michael Gahler (PPE), David Casa (PPE), Jacek Protasiewicz (PPE), Eduard Kukan (PPE), Elena Oana Antonescu (PPE), Diogo Feio (PPE), Cristian Dan Preda (PPE), Antonio López-Istúriz White (PPE), Charles Tannock (ECR) in Anne Delvaux (PPE)
(27. maj 2013)

Zadeva: Vključitev Združenih arabskih emiratov v brezvizumsko schengensko območje
Odnosi med Evropsko unijo in Združenimi arabskimi emirati so odlični, zato je zagotavljanje brezvizumskega dostopa v schengensko območje za državljane Združenih arabskih emiratov ena od največjih prednostih nalog in logični razvoj dogodkov. To bi lahko naredili tako, da bi Združene arabske emirate vključili v sedanji predlog Komisije (iz novembra 2012) za seznam držav, katerih državljani lahko vstopajo v schengensko območje brez vizuma (Priloga II k Uredbi Sveta (ES) št. 539/2001).
Združeni arabski emirati in Evropska unija imajo pomembne skupne politične in varnostne interese, vrednost trgovinske izmenjave in naložb med Združenimi arabskimi emirati na eni strani in med EU in državami EU, ki niso članice schengenskega območja, po drugi, pa se ocenjuje na 50 milijard EUR.
 Leta 2012 je Združene arabske emirate obiskalo 1 640 000 državljanov EU. Sedanji seznam evropskih držav, katerih državljani ob prihodu v Združene arabske emirate dobijo vizo, se bo razširil na dodatnih 12 držav članic EU. Poleg tega se bodo kmalu končala pogajanja, s katerimi bodo od konca letošnjega leta državljani Združenih arabskih emiratov ob obisku Združenega kraljestva izključeni iz vizumske obveznosti.
Obstajajo številni trdni, pozitivni in objektivni argumenti, ki govorijo v prid vključiti Združenih arabskih emiratov v sedanji seznam v Prilogi II: skrbi, povezanih z imigracijo ali varnostjo ni, saj ima potni list (ki izpolnjuje predpisane tehnične standarde) Združenih arabskih emiratov manj kot milijon oseb, od katerih doslej še nobeni niso zavrnili schengenske vize, prav tako pa še nihče ni bil pridržan zaradi pomislekov glede imigracije ali varnosti. Splošno je znano, da državljani Združenih arabskih emiratov na schengensko območje potujejo večinoma iz poslovnih razlogov, zaradi preživljanja prostega časa na visoki ravni, (zasebne) zdravstvene oskrbe ali študija oziroma izobraževanja, ki ga v celoti financirajo sami, in ne na stroške EU.
Iz vizumske obveznosti za schengensko območje je izvzeta le še ena država iz tega območja, in sicer Izrael, na seznamu pa sta le še dve drugi islamski državi, Brunej in Malezija. Čeprav bi si primer Združenih arabskih emiratov sam po sebi zaslužil posebno obravnavo, bi politično sporočilo EU naletelo na izjemen odmev. V Parlamentu bo ta ukrep gotovo deležen široke podpore.
 Glede na to, da Združeni arabski emirati izpolnjujejo vsa potrebna in veljavna merila za vključitev v Prilogo II, menimo, da je čas za ukrepanje. Kako Komisijo gleda na vključitev Združenih arabskih emiratov v tekoči ponovni pregled seznama držav, katerih državljani lahko v schengensko območje vstopajo brez vizuma?
Odgovor komisarke Malmström v imenu Komisije
(15. julij 2013)
Komisija se zaveda gospodarskih koristi, ki bi jih izvzetje državljanov Združenih arabskih emiratov iz vizumske obveznosti lahko prineslo EU, kot tudi nizke stopnje tveganja za schengensko območje z vidika varnosti in imigracije, ki bi izhajala iz takšne odločitve. Vendar pa obstaja še eno pomembno merilo, navedeno v uvodnih izjavah Uredbe 539/2001, ki bi ga bilo potrebno upoštevati, namreč zunanji odnosi EU in posledice za regionalno povezanost.
Razprave, ki potekajo v Svetu od novembra 2012, ko je Komisija sprejela svoj predlog, kažejo, da države članice vse bolj podpirajo vključitev Združenih arabskih emiratov na seznam držav, katerih državljani lahko vstopajo na schengensko območje brez vizuma. Evropski parlament v vlogi drugega sozakonodajalca se še ni dokončno izrekel o vprašanju. Tudi osnutek poročila poročevalca ni vseboval nobene navedbe v zvezi s tem. V primeru, da bi se sozakonodajalca strinjala o izvzetju državljanov Združenih arabskih emiratov iz vizumske obveznosti, bi Komisija predlog lahko podprla, vendar bi pri tem upoštevala splošni okvir odnosov med Združenimi arabskimi emirati in EU.
Komisija namerava – po možnosti v letu 2014 – predlagati obsežnejši pregled seznama držav, zajetih v uredbo o vizumih (539/2001), ki bi bolje upošteval gospodarske okoliščine. Če se Združeni arabski emirati na zadevni seznam v trenutnem postopku ne bi uvrstili, bo omenjeni pregled priložnost za ponovno presojo primera Združenih arabskih emiratov kot tudi drugih držav v podobnem položaju.
 (English version)
Question for written answer E-005897/13
to the Commission
Mário David (PPE), Alexandra Thein (ALDE), Burkhard Balz (PPE), Oldřich Vlasák (ECR), Filip Kaczmarek (PPE), Salvador Sedó i Alabart (PPE), Nuno Teixeira (PPE), Roberta Metsola (PPE), Ivo Vajgl (ALDE), Lara Comi (PPE), Inese Vaidere (PPE), Rolandas Paksas (EFD), Libor Rouček (S&D), Paul Rübig (PPE), Niccolò Rinaldi (ALDE), Marc Tarabella (S&D), Tunne Kelam (PPE), Antonio Cancian (PPE), Angelika Niebler (PPE), Ismail Ertug (S&D), Emilio Menéndez del Valle (S&D), Krzysztof Lisek (PPE), Ildikó Gáll-Pelcz (PPE), Rodi Kratsa-Tsagaropoulou (PPE), Paulo Rangel (PPE), Michael Gahler (PPE), David Casa (PPE), Jacek Protasiewicz (PPE), Eduard Kukan (PPE), Elena Oana Antonescu (PPE), Diogo Feio (PPE), Cristian Dan Preda (PPE), Antonio López-Istúriz White (PPE), Charles Tannock (ECR) and Anne Delvaux (PPE)
(27 May 2013)

Subject: Inclusion of the United Arab Emirates in the visa-free Schengen area
Securing visa-free access to the Schengen area for United Arab Emirates (UAE) citizens is a top priority and a natural development for the exceptional relations between the EU and the UAE. This can be achieved if the UAE is included in the Commission’s current proposal (from November 2012) for a list of countries whose nationals can enter the Schengen area without a visa (Annex II to Council Regulation (EC) No 539/2001).
The UAE and the EU share important political and security interests, while trade and investment between the UAE, on the one hand, and the EU and the non-EU Schengen countries, on the other hand, is valued at EUR 50 billion.
 In 2012, 1 640 000 EU citizens visited the UAE. The current list of European countries whose nationals are issued a visa upon arrival in the UAE will be extended to include a further 12 EU Member States. Furthermore, negotiations are about to be concluded which, from the end of this year, will exempt UAE citizens from visa requirements when visiting the United Kingdom.
The UAE presents a range of solid, positive and objective arguments for being included in the current Annex II list: there are no immigration or security concerns, as there are fewer than 1 million holders of UAE passports (which meet the required technical standards), none of whom has ever been denied a Schengen visa or been detained over immigration or security concerns. We all know that when UAE citizens visit the Schengen area, they travel mainly for business, high-end leisure, (private) medical care, or study/education (fully financed and not at the EU’s expense).
Only one other country in the region (Israel) is exempted from the Schengen visa requirements, and only two other Islamic countries (Brunei and Malaysia) are listed. Even if the UAE case were to be judged on its own merits, the political message from the EU would therefore have a tremendous impact. Parliament will certainly give wide support to this measure.
 Given that the UAE complies with all relevant and applicable criteria for being granted Annex II status, we think it is time to act. How does the Commission view the inclusion of the UAE in the ongoing revision of the list of countries whose nationals can access the Schengen area without a visa?
Answer given by Ms Malmström on behalf of the Commission
(15 July 2013)
The Commission is aware of the economic benefits that the exemption from the visa obligation for UAE citizens could bring to the EU, as well as of the limited risks in the field of security and immigration for the Schengen area arising from such an exemption. There is, however, another important criterion, included in the recitals of Regulation 539/2001, which should be taken into account, namely the EU’s external relations and the implications of regional coherence.
During the discussions in the Council since the Commission adopted its proposal in November 2012, it has become clear that support among Member States for transferring the UAE to the visa-free list has grown. The other co-legislator, the European Parliament, has not yet made known its definitive view on this issue. The rapporteur's draft report did not contain any indication in this regard. Should the two co-legislators agree on exempting United Arab Emirates citizens from the visa obligation, the Commission could be supportive, without, however, losing sight of the overall context of relations between the UAE and the EU.
 The Commission intends to propose — possibly in 2014 — a more ambitious revision of the lists of countries covered by the visa regulation (539/2001), which would take better account of economic considerations. Should the UAE not be transferred in the present process, this next review will provide an opportunity to consider the UAE case again, as well as that of other countries in a similar position.
(Magyar változat)
Írásbeli választ igénylő kérdés E-005898/13
a Bizottság számára
Kósa Ádám (PPE)
(2013. május 27.)

Tárgy: Az ENSZ-egyezmény és a kötelezettségszegési eljárás problematikája
Elmarasztalta Magyarországot az ENSZ fogyatékossággal élők jogaival foglalkozó bizottsága (CRPD) egy vak, magyar állampolgárságú házaspárnak az OTP pénzfelvevő automatáival szembeni kifogásai alapján. Az elmarasztalás alapjául szolgáló nemzetközi egyezményt és a hozzá kapcsolódó kiegészítő jegyzőkönyvet Magyarország 2007 elején az elsők közt fogadta el a világon, és mint részes állam elsőként vetette alá magát az egyéni panaszok alapján indult eljárások lehetőségének is. A beadványt még 2010-ben nyújtotta be a Magyar Helsinki Bizottság. Az Európai Unió 2010 decembere óta szintén részes állam, de csak az egyezmény vonatkozásában, így ellene egyéni panasz nem nyújtható be, ami egyelőre várat magára, hiszen az EU nem ratifikálta a kiegészítő jegyzőkönyvet.
 Kérdésem: amennyiben Magyarország önállóan (akár a kormányzati jogszabályalkotás, akár a Magyar Nemzeti Bank útján) mihamarább – amit személy szerint is szorgalmazok – szabályozza a Magyarországon működő valamennyi pénzintézet által használt pénzfelvételi automatákra vonatkozó egységes akadálymentesítési és infrastrukturális feltételeket és szolgáltatásokat, az nem sérti-e az Európai Unióban működő bankok közti verseny semlegességét, illetve nem tesz-e indokolatlan különbséget a Magyarországon működő bankok és pénzintézetek között egy újabb, akár kötelezettségszegési eljárás megindításának a kockázatával? Továbbá tervezi-e a Bizottság, hogy az akadálymentesítési jogszabálycsomagban erre is kitérjen – mivel az EU is részes állam –, de csak az egyezmény vonatkozásában?
Viviane Reding válasza a Bizottság nevében
(2013. augusztus 20.)
A Bizottság az akadálymentesítéssel összefüggő munkája során azt is vizsgálja, hogy a különböző áruk és szolgáltatások (így például a készpénzkiadó automaták) hozzáférhetőségével kapcsolatos, eltérő (létező és tervezett) nemzeti szabályok miként akadályozhatják a belső piac megfelelő működését, valamint felméri, hogy milyen lépésekre van szükség e téren. Ez a vizsgálat várhatóan 2013 végére zárul le.
Jelenleg nincs olyan uniós jogszabály, amely a pénzintézetek által használt készpénzkiadó automaták akadálymentesítését szabályozná. Ebből következően nincsenek előzetesen meghatározott uniós követelmények az ilyen típusú nemzeti szabályokra vonatkozóan, amelyekre számos tagállamban van példa. Amennyiben egy magánszemély vagy társaság panasszal él a Bizottság felé azzal kapcsolatban, hogy egy konkrét nemzeti szabály veszélyeztetheti az áruk és szolgáltatások szabad mozgását a belső piacon, vagy a verseny torzulásához vezethet, a Bizottság kezdeményezheti az ilyen panaszok esetében szokásos vizsgálatát.
 (English version)
Question for written answer E-005898/13
to the Commission
Ádám Kósa (PPE)
(27 May 2013)

Subject: UN Disability Convention and the problem of Treaty infringement proceedings
The UN Committee on the Rights of Persons with Disabilities (CRPD) has ruled against Hungary in response to a petition from a blind Hungarian couple concerning OTP Bank’s cash machines. The international Convention and the Optional Protocol thereto, on the basis of which the petition was submitted, is one which Hungary was among the first countries in the world to sign at the beginning of 2007, and as a signatory state was also the first to allow the possibility of proceedings on the basis of an individual petition. The Hungarian Helsinki Committee submitted the petition in 2010. Since December 2010 the European Union has also been a signatory, but only to the Convention, and so complaints may not be submitted against it: for the time being this option is not available, as the EU has not ratified the optional protocol.
 My question is this: if Hungary independently (either by legislation or via the Hungarian National Bank) adopts regulations as soon as possible — which personally I would urge it to do — to the effect that all cash machines used by banks operating in Hungary must comply with uniform accessibility and infrastructure conditions and rules on service provision, does this not violate competition-neutrality between banks operating in the European Union, and does it not make an unjustified distinction between banks and financial institutions operating in Hungary, thus incurring a new risk, that of Treaty infringement proceedings? Does the Commission plan to extend the Accessibility Legislative Package to cover this too, since the EU is also a signatory, though only to the Convention?
Answer given by Mrs Reding on behalf of the Commission
(20 August 2013)
In the context of its work on accessibility the Commission is also examining how diverging (existing and planned) national rules on accessibility of various goods and services, including for example cash machines, can act as obstacles in the internal market, and what should be done about it. This examination is expected to be completed by the end of 2013.
Currently there is no EU legislation regulating the accessibility of cash machines used by banks. This means that there are no a priori EU requirements for national rules of this type that do exist in various Member States. If an individual or a company complains to the Commission that a specific national rule would pose an obstacle to the free movement of goods and services in the internal market or cause a distortion of competition, the Commission can initiate its usual examination of such complaints.
 (Deutsche Fassung)
Anfrage zur schriftlichen Beantwortung E-005899/13
an die Kommission
Joachim Zeller (PPE)
(27. Mai 2013)

Betrifft: Fördermittel Biogasanlagen Griechenland
Seit diesem Jahr werden Biogasanlagen in Griechenland nicht mehr finanziell gefördert. Angesichts der wirtschaftlich prekären Situation in dem Land ist der Wegfall der Förderung gerade für zukunftsweisende Technologien schwer nachvollziehbar.
Sind der Kommission die Gründe für den Wegfall der Förderung bekannt, und sind davon auch Projekte betroffen, für die europäische Fördergelder vorgesehen waren/sind?
Antwort von Herrn Oettinger im Namen der Kommission
(15. Juli 2013)
Biogasanlagen in Griechenland werden im Rahmen des nationalen Systems für Strom aus erneuerbaren Energiequellen gefördert. Nach Kenntnis der Kommission wurden die Entgelthöhen und ‐kategorien in jüngster Zeit nicht geändert, wenngleich einige andere gesetzgeberische Maßnahmen Auswirkungen auf diese Förderung hatten, ohne diese jedoch abzuschaffen. Mit dem griechischen Gesetz 4093/2012 wurde für alle Anlagen, die Strom aus erneuerbaren Energiequellen erzeugen, ein „besonderer Solidaritätsbeitrag“ eingeführt. Aufgrund des griechischen Gesetzes 4152/2013 wurden Inhabern einer Erzeugungsgenehmigung jährliche Gebühren auferlegt, sofern die Genehmigung für einen bestimmten, in besagtem Gesetz festgelegten Zeitraum erteilt und die Anlage noch nicht in Betrieb genommen wurde.
Die von der EU finanzierten Projekte waren von diesen rechtlichen Entwicklungen bislang nicht betroffen.
(English version)
Question for written answer E-005899/13
to the Commission
Joachim Zeller (PPE)
(27 May 2013)

Subject: Aid for biogas plants in Greece
From this year, biogas plants in Greece are no longer being granted financial aid. In view of the precarious economic situation in this country, withdrawal of aid, in particular for technologies of the future, is difficult to comprehend.
 Does the Commission know the reasons for the withdrawal of aid, and are projects for which European funding was/is planned also affected?
Answer given by Mr Oettinger on behalf of the Commission
(15 July 2013)
Biogas installations in Greece receive support from the national scheme for electricity from renewable sources. While to the Commission's knowledge there have been no recent changes to the tariff levels and categories, some other legislative measures have affected, but not abolished this support. Pursuant to Greek Law 4093/2012 a ‘Special Solidarity Contribution’ was introduced for all installations producing electricity from renewable sources. Pursuant to Greek Law 4152/2013 annual fees were imposed on owners of a production license, where this license has been attained for a certain period as defined in the said law without the plant having started operations.
EU funded projects have so far not been affected by these legal developments.
 (Versione italiana)
Interrogazione con richiesta di risposta scritta E-005900/13
alla Commissione
Pier Antonio Panzeri (S&D)
(27 maggio 2013)

Oggetto: Ristrutturazione NOKIA SIEMENS — Con riferimento a una precedente interrogazione sul medesimo argomento (E-006739/2012)
La joint venture Nokia Siemens Networks è una delle principali aziende di telecomunicazioni al mondo, con più sedi in Europa e circa 70 000 dipendenti. La sua presenza in Italia riveste un'importanza strategica per l'occupazione qualificata soprattutto nella provincia di Milano, dove sono allocate le diverse sedi di Cinisello Balsamo e Cassina de' Pecchi, con oltre 3 000 dipendenti e un importante indotto di consulenti impegnati soprattutto nelle attività di sviluppo e ricerca. Nel gennaio 2008 Nokia Siemens Networks, il governo italiano e le organizzazioni sindacali hanno firmato un protocollo d'intesa per potenziare i siti di ricerca e sviluppo. Tuttavia, tale piano è andato completamente disatteso, ad oggi è intervenuta una riduzione di dipendenti di circa il 70 %. A maggio 2012 l'azienda ha firmato un accordo di cessione del ramo d'azienda Microwave alla canadese Dragonwave con conseguente esubero di 580 lavoratori italiani su 1 100. Anche questo piano è andato disatteso nelle sue parti essenziali, particolarmente per quel che riguarda l'utilizzo degli ammortizzatori sociali e le informazioni ai lavoratori.
Nel tempo trascorso dalla data della precedente interrogazione, la situazione aziendale in genere e quella dei lavoratori non hanno registrato nessun significativo miglioramento nemmeno sul piano della chiarezza di informazioni.
 Alla luce di quanto precede, può la Commissione riferire se:






—


ritiene strategica la permanenza nel territorio dell'Unione europea di un asset di rilevanza mondiale nel campo delle telecomunicazioni;










—


esiste un'interlocuzione con il management aziendale;










—


ritiene di verificare l'operato di Nokia Siemens Network, con particolare riferimento al rispetto delle normative contenute nelle direttive in materia di impatto sociale delle ristrutturazioni industriali, tra cui la direttiva 98/59/CE sui licenziamenti collettivi, la direttiva 2001/23/CE sul trasferimento di imprese, e la direttiva 2002/14/CE sull'informazione e la consultazione dei lavoratori?




Risposta di László Andor a nome della Commissione
(22 luglio 2013)







1.
La strategia di politica industriale dell’UE










1.
La strategia di politica industriale dell’UE




 (170)







2.
La Commissione tuttavia non ha la facoltà di interferire nelle discussioni tra dirigenti e rappresentanti dei lavoratori o in decisioni aziendali specifiche, ma può esortare ad anticipare competenze ed esigenze di formazione all’interno delle imprese e a gestire la ristrutturazione in modo socialmente responsabile. Secondo il Libro verde della Commissione intitolato










2.
La Commissione tuttavia non ha la facoltà di interferire nelle discussioni tra dirigenti e rappresentanti dei lavoratori o in decisioni aziendali specifiche, ma può esortare ad anticipare competenze ed esigenze di formazione all’interno delle imprese e a gestire la ristrutturazione in modo socialmente responsabile. Secondo il Libro verde della Commissione intitolato




 (171)
 (172)






3.
La Commissione non è in grado di valutare i fatti o di stabilire se un’azienda privata abbia rispettato o no una disposizione nazionale che attua una direttiva dell'UE.
Spetta alle autorità nazionali competenti, tribunali compresi, garantire che la legislazione nazionale che recepisce le direttive UE cui l’onorevole parlamentare fa riferimento sia applicata in modo corretto ed efficace dal datore di lavoro in questione, tenendo conto delle circostanze specifiche del caso.
