Спомням си , че когато бях на 11 години , се събудих една сутрин от радостен шум в къщата .


Баща ми слушаше новините на BBC на малкото си сиво радио .


На лицето му грееше голяма усмивка , нещо необичайно тогава , защото новините обикновено го депресираха .


„ Талибаните си отидоха ! “ – извика баща ми .


Не знаех какво означава това , но виждах , че баща ми е невероятно щастлив .


„ Сега вече можеш да ходиш на истинско училище “ – каза той .


Никога няма да забравя тази сутрин .


Истинско училище .


Знаете ли , бях на 6 години когато талибаните превзеха Афганистан и забраниха на момичетата да ходят на училище .


Така че през следващите 5 години се преобличах като момче , за да придружавам по-голямата си сестра , на която вече ѝ беше забранено да излиза навън сама , да ходи скришом на училище .


Само по този начин можехме да се учим .


Всеки ден минавахме по различен път , за да не заподозре някой къде отиваме .


Скривахме учебниците си в пазарски торби , все едно сме излезнали само да пазаруваме .


Училището беше в една къща , повече от 100 човека натъпкани в един малък хол .


Беше уютно през зимата , но изключително горещо през лятото .


Ние всички знаехме , че рискуваме живота си – учителката , ученичките и нашите родители .


От време на време затваряха училището за една седмица , защото талибаните надушваха нещо .


Винаги сме се чудили какво знаят за нас .


Следяха ли ни ?


Знаят ли къде живеем ?


Бяхме изплашени , но независимо от това искахме да ходим на училище .


Аз имах късмета да израсна в семейство , в което образованието беше ценност , а дъщерите – съкровища .


Дядо ми беше необикновен за времето си човек .


Истински отцепник от една далечна провинция на Афганистан , той настоял дъщеря му , моята майка , да ходи на училище и заради това баща му се отрекъл от него .


Но образованата ми майка стана учителка .


Ето я .


Пенсионира се преди 2 години и превърна къщата ни в училище за момичетата и жените от квартала .


А баща ми – ето го – е бил първият образован човек в семейството си .


Нямаше никакво съмнение , че децата му ще получат образование , включително и дъщерите му , независимо от талибаните , независимо от рисковете .


За него липсата на образование би ги изложила на още по-голям риск .


Спомням си , че под управлението на талибаните , имаше моменти , когато се отчайвах от живота ни , защото винаги бяхме уплашени и не виждахме никакво бъдеще .


Исках да се откажа , но баща ми винаги казваше : „ Слушай , дъще , можеш да изгубиш всичко , което притежаваш в живота .


Могат да ти откраднат парите . Можеш да бъдеш принудена да напуснеш дома си заради някоя война .


Но единственото нещо , което ще остане винаги с теб , е тук , и ако трябва да продадем кръвта си , за да платим училищните ти такси , ще го направим .


Така че , още ли си решена да се откажеш ? “ Днес съм на 22 години .


Израснах в държава , унищожена от десетилетия войни .


По-малко от 6 % от жените на моята възраст са продължили образованието си след гимназията и ако семейството ми не се беше отнесло толкова сериозно към моето образование , и аз щях да съм една от тях .


А вместо това , аз съм тук , горда възпитаничка на колежа Middlebury .


( Аплодисменти ) Когато се върнах в Афганистан , дядо ми , изгонен от дома си , заради това че се е осмелил да образова дъщерите си , бе сред първите , които ме поздравиха .


Той се хвали не само с дипломата ми , а също и с факта , че бях първата жена и че съм първата жена , която го вози из улиците на Кабул .


( Аплодисменти ) Семейството ми вярва в мен .


Аз имам големи мечти , но мечтите на семейството ми за мен са още по-големи .


Затова съм международен посланик на 10х10 , световна кампания за образование за жени .


Затова съосновах SOLA , първото и може би единствено училище-пансион за момичета в Афганистан , където за тях все още е рисковано да ходят на училище .


Най-вълнуващото е , че там виждам амбициозни ученички , които грабват възможността .


И забелязвам , че родителите и бащите им , ги насърчават , както моят баща насърчаваше мен въпреки и дори пред очите на обезкуражаващата опозиция .


Като Ахмед . Това не е истинското му име и не мога да ви покажа лицето му , но Ахмед е бащата на една от моите ученички .


Преди по-малко то месец той и дъщеря му се прибирали от SOLA в селището си , когато буквално за минути се разминали да не бъдат убити от една крайпътна бомба .


Когато се прибрал вкъщи , телефонът звъннал и един глас го предупредил , че ако пак заведе дъщеря си на училище , ще го направят отново .


„ Убийте ме сега , ако искате – казал той – но аз няма да разруша бъдещето на дъщеря си заради вашите остарели и назадничави идеи . “ Това , което осъзнах за Афганистан – и на което често Западът не обръща внимание – е , че зад повечето от нас , успелите , има един баща , който признава стойността на дъщеря си , и който съзнава , че нейният успех е също и негов успех .


И с това не искам да кажа , че майките ни нямат ключова роля в успеха ни .


Всъщност те са първите и най-убедителни посредници за светлото бъдеще за дъщерите си , но в контекста на еднo общество като Афганистан , се нуждаем от подкрепата на мъжете .


Под управлението на талибаните броят на момичетата , които ходеха на училище , се изчисляваше в стотици – помнете , че беше незаконно .


А днес , повече от 3 милиона момичета ходят на училище в Афганистан .


( Аплодисменти ) Афганистан изглежда толкова различен погледнат от Америка .


Мисля , че американците виждат нестабилността на промените .


Страхувам се , че тези промени няма да продължат много време след изтеглянето на американската войска .


Но когато съм в Афганистан и виждам ученичките си в училището , и родителите им , които се застъпват за тях , които им вдъхват кураж , виждам едно обещаващо бъдеще и една трайна промяна .


За мен Афганистан е страна на надежда и безкрайни възможности , и всеки изминал ден момичетата от SOLA ми го напомнят .


Също като мен , те имат големи мечти .


Благодаря !


( Аплодисменти )


_ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


И ще видите , че жълтъка и белтъка са се разделили .


_ _ NULL _ _ което може да създаде още по-изтънчени неща , _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ че Вселената не пътува


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


И те се търгуват от вид които са свързани с търговия , пътуване и интернет , _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ сложността представена от вас и мен _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ но много трудно .


И малко по-сложни неща се появяват .


Комплексните неща стават по-несигурни , _ _ NULL _ _ " " златните условия " " стават все по-строги , _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ за това как Вселената създава сложност , _ _ NULL _ _


( Смях ) _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


Тя съдържа всичко , което е днешната Вселена , _ _ NULL _ _


И първоначално тя е само мъглявина , _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ самата енергия се разбива на отделни сили , включително електромагнетизма и гравитацията .


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _


Това е два пъти по-дълго , отколкото хората са на тази планета .


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ защото ние всъщност знаем доста


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ от сателити като WMAP ( Уилкинсонова Проба за Микровълнова Анизотропия ) , _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ сините зони са около една хилядна градуса по-студени _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ и , бам ! _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ всички тези елементи се комбинират , те се въртят наоколо , _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ и с много по-големи възможности да създават по-нататъшна сложност .


Тя работи на по-малки мащаби от гравитацията , _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ и планетите , се оказва , са подходящи , _ _ NULL _ _


В течностите , _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


И дълбоко под тези океани в пукнатините на земната кора , топлината се промъква от вътрешността на Земята , и се получава голямо разнообразие от елементи .


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ и атомите се комбинират в най-различни екзотични комбинации .


Но , разбира се , животът е повече


Тя натрупва нови начини за правене на живи организми , _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ Но страхотна новина за нашите предшественици бозайници , _ _ NULL _ _ в нишите оставени празни от динозаврите .


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ че може да надживее хората , които са научили тази информация , _ _ NULL _ _


И затова , като вид , ние сме толкова креативни _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ но после виждаме хората да мигрират в нови среди — _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ докато сега изглежда сме формирали _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ че изглежда , че подкопаваме " " златните условия , " " _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


И затова група от нас _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ докато Даниел и неговото поколение _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


Хората започват да поставят околните в категории веднага щом ги видят - Дали този човек е опасен ? Привлекателен ли е ?


Потенциален партньор ли е ? Или възможност за бизнес връзки ?


Когато срещнем някого , ги подлагаме на малък кръстосан разпит и наум си правим обобщение за тях .


Как се казвате ? Откъде сте ?


На колко години сте ? Какво работите ?


След това нещата стават по-лични .


Някога хващали ли сте болести ?


Били ли сте разведени ?


Имате ли лош дъх докато си говорите с мен ?


По какво си падате ? По кого си падате ?


С кой пол ви харесва да спите ?


Разбирам .


Неврологично сме програмирани да търсим хора , които са като нас .


И започваме да формираме групички в момента , в който сме достатъчно големи да разбираме какво е да се чувстваме приет .


Свързваме се на базата на всевъзможни неща - музикални предпочитания , раса , пол , улицата на която сме израснали .


Избираме си среда , която ще подкрепи нашия личен избор .


Понякога обаче , дори въпросът " " какво работиш ? " " може да ви накара да се чувствате сякаш някой е отворил мъничка кутия и ви подканя да се натикате вътре .


Защото , аз намирам категориите за твърде ограничени .


Кутийките са твърде малки .


И това може да се превърне в нещо наистина опасно .


Трябва да уточним нещо за мен обаче , преди да задълбаем .


Средата , в която аз пораснах беше много защитена .


Израснах в централен Манхатън в ранните 80-те , на две пресечки от епицентъра на пънк музиката .


Бях защитена от болката на фанатизма и социалните ограничения свързани с възпитанието на религиозна основа .


Там откъдето идвам , ако не си драг или радикално мислещ или изпълнител от някакъв вид , тогава ти си бялата врана .


( Смях ) Получих необикновено възпитание , но когато си дете на улиците в Ню Йорк се научаваш да се доверяваш на инстинктите си и да следваш собствените си идеи .


Така че , когато бях на шест , реших че искам да бъда момче .


Един ден отидох на училище и децата не ми дадоха да играя баскетбол с тях .


Казаха че на момичетата не им е позволено да играят .


И тогава отидох вкъщи , обръснах си главата , и когато се върнах на следващия ден казах " " Аз съм момче . " " Имам предвид , кой ще разбере , нали ? !


Може би когато си на шест , може да направиш такова нещо .


Не исках никой да разбере че съм момче , и никой така и не разбра .


Продължих с измамата осем години .


Това съм аз на 11 .


Играех дете на име Уолтър във филма " " Джулиан По " " . Аз бях малкото тежкарче от улицата , което следваше Крисчън Слейтър по петите .


Виждате ли , аз бях и дете-актьор , което удвояваше слоевете на моето представление на личността , защото никой не знаеше , че всъщност съм момиче в ролята на момче .


Всъщност , никой в живота ми не знаеше , че съм момиче - нито учителите в училище , нито приятелите ми , нито режисьорите , с които работех .


Децата често идваха при мен в класната стая и ме хваща за гърлото да проверят дали имам адамова ябълка или ме хващаха за чатала , за да проверят какво има там .


Когато ходех до тоалетната си обръщах обувките наобратно в кабинката , за да изглежда все едно пишкам права .


На гости с приспиване получавах паника докато се опитвах някак да обясня на момичетата , че е по-добре да не ме целуват без да се издам .


Важно е обаче да кажа , че не мразех тялото или гениталиите си .


Не чувствах , че има нещо нередно с тялото ми .


Чувствах все едно играя някаква заплетена роля .


Не бих се описала като транссексуална .


Ако моето семейство , обаче , бяха хора , които вярват в терапия , може би щяха да ми поставят диагноза нещо от рода на полова дисморфия и да ме сложат на хормони за да забавят пубертета .


Но в моя случай , просто един ден , когато бях на 14 , се събудих , и реших , че пак искам да съм момиче .


Пубертета ме беше ударил , и си нямах идея какво значи да си момиче , но бях готова да разбера коя съм всъщност .


Когато едно дете се държи като мен , не трябва да се признават , нали ?


Никой не е шокиран .


( Смях ) Но родителите ми не са искали от мен да се самоопределям .


Когато бях на 15 и извиках баща ми , за да му кажа , че съм се влюбила последното нещо , което ни мина през ума и на двамата беше да дискутираме последствията от това , че първата ми любов беше момиче .


Три години по-късно , когато се влюбих в мъж , на родителите ми не им мигна окото .


Виждате ли , това беше едно от хубавите неща на моето нетрадиционно детство , това че никога никой не поиска от мен да се самоопределя като каквото и да е .


Просто ми беше дадена възможност да съм себе си , да раста и да се променям във всеки един момент .


Така че , преди четири , вече почти пет години , 8-мият проектозакон , големият дебат за равенство в брака , разбунваше доста духове в тази страна .


И по онова време , женитбата не беше нещо , за което си мислех особено много .


Но бях поразена от факта , че Америка , страна , която е потъпкала толкова много граждански права в миналото сега отново повтаряше същите грешки .


И си спомням как гледах дебатите по телевизията и си мислех колко е интересно , че разделението между църква и държава сега практически чертае географски граници през тази страна , между места , където хората вярват в него и там , където не вярват .


И след това си помислих , че този дебат очертава граници около самата мен .


Ако това беше война с две отделни страни , то аз , автоматично попадах в гей отбора , защото със сигурност не бях 100 % хетеросексуална .


По това време тъкмо бях започнала да излизам от тази осемгодишна криза на идентичността , в която преминах от това да съм момче до това непохватно момиче , което изглеждаше като момче в женски дрехи до обратната крайност на супер разголено , компенсиращо момиче-мъжегонка и най-после до колебливо изучаване на това какво съм всъщност момиче-мъжкарана , която харесва и момичета , и момчета , в зависимост от човека .


Бях прекарала година в снимане на това ново поколение момичета , които подобно на мен , попадаха някъде по средата - момичета , които караха скейтборд в дантелено бельо , момичета с мъжки прически и женствен лак за нокти , момичета със сенки за очи , които да отиват на обелените им колене момичета , които харесват момичета и момчета , които харесват момчета и момичета , и всички те мразят да бъдат категоризирани като каквото и да е .


Обичах тези хора , възхищавах се на тяхната свобода , но виждах как в света извън този наш утопичен мехур избухваха тези разпалени дебати , където някакви умници по националната телевизия определяха нашата любов като зверство .


И изведнъж осъзнах , че бях от малцинството , и в моята страна , на базата на една черта от моя характер ,


бях законно и безспорно второкласен гражданин .


Не бях активист .


Не парадирам с това как живея .


Но един въпрос не ме оставяше на мира : Как може някой да гласува да отмени правата на това разнообразие от хора , които познавах само на основата на един елемент от тяхната личност ?


Как е възможно да кажат , че като група не заслужаваме равни права както всеки друг ?


Въобще ние група ли сме ? Каква група ?


И изобщо тези хора срещали ли са съзнателно някои от обектите на тяхната дискриминация ?


Знаеха ли срещу кой гласуват и какво въздействие има това ?


И тогава ми хрумна , че ако можеха да погледнат в очите хората , които бяха захвърлили като втора ръка граждани , би им било по-трудно да го направят отново .


Може да ги спре за малко .


Естествено нямаше как да събера 20 милиона души на вечерно парти и затова измислих начин да ги запозная чрез фотографията без нищо изкуствено , без допълнително осветление , без манипулации от какъвто и да е вид от моя страна .


Защото на снимка можете да разгледате мустаците на лъва без да ви е страх , че ще ви разкъса лицето .


За мен фотографията не е просто проявяване на филм , а е въведение на зрителите към нещо ново , място където досега не са били , но най-важното , към хора , от които може би са се страхували .


За няколко поколения списание " " Life " " беше увод със снимки към отдалечени култури , които те не са подозирали , че съществуват .


Така че аз реших да направя серия от много семпли портрети нещо като снимки за досие .


И практически реших да снимам всеки в тази страна , който не е 100 % хетеросексуален , което , ако не знаете , са безброй много хора .


( Смях ) Така че това беше много голяма задача , и ми трябваше помощ , за да се справя .


Изтичах в студа навън , и направих снимки на всеки до когото знаех , че мога да се добера през февруари преди около две години .


Направих снимките и отидох до Кампанията за правата на човека и ги помолих за помощ .


И те ме спонсорираха за две седмици снимки в Ню Йорк .


И направихме ето това .


( Музика ) Видео : Аз съм айO Тилет Райт , и съм артист роден и израснал в Ню Йорк Сити . ( Музика )


" " Очевидни истини " " е фотографско досие на ЛГБТ Америка днес .


Моята цел е да направя прост портрет на всеки , който не е 100 % хетеросексуален или чувства , че попада в ЛГБТ спектъра по някакъв начин .


Моята цел е да изложа на показ човечността , която е във всеки един от нас чрез простотата на лицето .


( Музика ) " Ние вярваме , че е очевидно , че всички хора са създадени равни . "


Написано е в Декларацията за независимост .


А като нация не успяваме да удържим морала , на който сме основани .


В Съединените щати няма равенство .


( " " Какво значи равенство за вас ? " " ) ( " " Брак " " ) ( " " Свобода " " ) ( " " Граждански права " " ) ( " " Отнасяй се с всекиго така както би се отнасял със себе си " " ) Това е когато не трябва да се замисляш , толкова е просто .


Борбата за равни права не е просто за гей браковете .


Днес в 29 щата , повече от половината от страната , могат законно да ви уволнят само заради вашата сексуалност .


( " " Кой е отговорен за равенството " " ) Чувала съм стотици хора да ми дават един и същи отговор : " Равенството е отговорност на всички нас . "


Досега сме направили 300 снимки в Ню Йорк .


И нямаше да можем да направим нито една без щедрата подкрепа на Кампанията за правата на човека .


Искам с този проект да обиколя страната .


Искам да посетя 25 Американски града , и да снимам 4000 или 5000 души .


Това е моят принос към борбата за граждански права на моето поколение .


Предизвиквам ви да погледнете в лицата на тези хора и да им кажете , че заслужават по-малко от който и да е друг човек .


( Музика ) ( " " Очевидни истини " " ) ( " " 4000 лица от цяла Америка " " ) ( Музика ) ( Аплодисменти ) АйO Тилет Райт : Изобщо не бяхме подготвени за това , което последва .


Почти 85 000 души гледаха това видео , и започнаха да ни изпращат е-писма от цялата страна , с молба да дойдем в техните градове и да им помогнем да покажат лицата си .


А хората , които искаха да покажат лицето си , бяха много повече отколкото очаквах .


Затова промених целта си на 10 000 лица .


Това видео беше направено през пролетта на 2011 г . , и до днес съм обиколила почти 20 града , и съм снимала почти 2000 души .


Знам , че това е реч , но бих искала само минута тишина в която само да гледате тези лица , защото нямам какво да кажа , което да може да добави .


Защото ако една снимка е равна на хиляда думи , то тогава за снимката на едно лице ще ни трябва цял нов речник .


И така след като пътувах и говорих с хората в места като Оклахома и малки градчета в Тексас , открихме че първоначалната идея е точно в целта .


Видимостта е ключова .


Познаването е пътят към симпатията .


Щом даден проблем се появи в задния ви двор , или в семейството ви , е много по-вероятно да потърсите симпатия или да изследвате нова перспектива .


Разбира се , в пътуванията ми срещнах хора , които бяха законно изоставили децата си защото не са хетеросексуални , но срещнах и хора , които бяха Южни баптисти и са сменили църквата си , защото детето им е лесбийка .


Подбуждането на съчувствие се превърна в гръбнака на " " Очевидни истини " " .


Но ето нещо , което започнах да научавам и беше много интересно : " " Очевидни истини " " не заличава разликите между нас .


Всъщност обратното , подчертава ги .


Представя не само сложните различия на човешките същества , но и сложната природа на всеки индивид .


Проблемът не е , че имаме твърде много кутии , проблемът е че са твърде малко .


В един момент осъзнах , че мисията ми да снимам " " гейове " " е била с грешен замисъл , защото има един милион различни отенъци на гей .


Ето че се опитвах да помогна , а всъщност усилвах нещото , което цял живот се бях опитвала да избегна , още една кутия .


В един момент , към формата за освобождаване на снимките добавих въпрос , в който молех хората да се окачествят на скала от 1 до 100 процента гей .


И гледах как толкова много житейски драми се разгръщат пред очите ми .


( Смях ) Хората не знаеха какво да правят , защото досега не им е била предлагана тази възможност .


Можете ли да изразите количествено откритостта си ?


След като шокът им се разминеше обаче , почти всички се решаваха на нещо между 70 и 95 процента или от 3 до 20 процента .


Имаше разбира се и хора , които решаваха 100 % в едната или другата крайност , но открих че много по-голяма част от хората се определяха като нещо по-нюансирано .


Видях , че повечето хора попадат в спектъра , който започнах да наричам " " сиво " " . Нека поясня обаче - и това е много важно - по никакъв начин не искам да кажа , че хората нямат предпочитания .


Дори няма да навлизам в темата за избор или биологичен подтик , защото ако някой от вас вярва , че сексуалната ориентация е избор , моля заповядайте да излезете и да се опитате да бъдете сиви .


Аз ще ви снимам само защото сте опитали .


( Смях ) Това което искам да кажа е , че човешките същества не са само едно измерение .


Най-важният извод от тази процентна система е това : Ако тук имате гейове и тук хетеросексуалните , и докато признаваме , че повечето хора се идентифицират близо до единия или другия полюс , има широк спектър от хора , които съществуват между двете крайности .


И това ни представя с една сложна реалност .


Защото , ако например , бъде приет закон , който позволява работодателя да уволни служителите си за хомосексуално поведение , тогава къде трябва да теглим чертата ?


Тук ли е ? При хората , които са имали едно или две хетеросексуални изживявания досега ?


Или е тук - при хората , които са имали едно или две хомосексуални изживявания ?


Къде точно се превръщаш във второкласен гражданин ?


Друго интересно нещо , което научих чрез моя проект и пътуванията ми е колко лош свързващ елемент е сексуалната ориентация .


След като пътувах толкова много и срещнах толкова много хора , нека ви кажа , че има точно толкова грубияни и мили хора и демократи и републиканци и спортистчета и принцеси и всяка друга крайност , която ви дойде наум в ЛГБТ обществото колкото и в цялата човешка раса .


Освен факта , че играем с една ръка вързана зад гърба ни от закона , и след като преминем споделената история за предразсъдъци и борби , само това че не сме хетеросексуални не значи , че непременно имаме други общи неща .


И така , в безкрайното умножаване на лица , в което се превърна " " Очевидни истини " " , и докато надявам се , с времето се появява на все повече различни платформи , автобусни спирки , билбордове , страници във " " Фейсбук " " , скрийнсейвъри , може би докато гледат този парад на човечеството , ще започне да се случва нещо интересно и полезно .


Надявам се , че тези категории , тези крайности , тези твърде опростени кутийки ще се превърнат в нещо безполезно и ще започнат да се разпадат .


Защото те наистина не описват нищо , от това което виждаме и никой от хората , които познаваме и нищо , от това което сме .


Това което виждаме са човешки същества в цялото им многообразие .


И когато ги видим е по-трудно да отречем тяхната човечност .


Най-малкото , надявам се , става по-трудно да бъдат отречени човешките им права .


Така че , лично на мен ли бихте избрали да отречете правото на жилище , правото за осиновяване , правото за брак , свободата да пазарувам тук , да живея тук ?


Аз ли съм детето , или братът , или сестрата , или майката , или бащата , от когото избирате да се отречете , вашият съсед , братовчед , чичо , президентът , полицайката или пожарникаря ?


Вече е твърде късно .


Защото аз вече съм всичко това .


Защото ние вече сме всичко това , и винаги сме били .


Така че , моля ви , не ни поздравявайте като непознати , а като човешки същества , каквито сте и вие . Това е .


Благодаря ви .


( Аплодисменти )


Намирам се на 150 фута дълбочина в нелегална мина в Гана .


Въздухът е тежък , нагорещен и прашен , и е трудно да се диша .


Мога да почувствам миризмата на потните тела , които минават покрай мен в тъмнината , но не мога да видя нищо друго .


Чувам говор , но мината е основно какафония от кашлящи хора и камъни , които се трошат с примитивни инструменти .


Като другите хора , нося святкащ , евтин фенер , закрепен към главата ми с еластична , раздърпана лента и едва мога да разпозная гладките дървесни крайници , които съставляват стените на три футова квадратна дупка , която е дълбока стотици метри .


Когато ръката ми се плъзга , внезапно си спомням за миньор , когото срещнах дни преди това , който беше загубил равновесие и беше паднал много фута в мината .


Когата говоря пред вас днес , тези мъже са все още дълбоко в мината , като рискуват живота си без да им бъде платено и често пъти умират там .


Излязох от тази дупка и отидох в къщи , но те може би никога няма да излязат , защото са заробени .


През последните 28 години , документирах туземните култури в повече от 70 държави на шест континента и през 2009 г. имах голямата чест да бъда единствен изложител във Ванкувър Пийс Съмит .


Сред всички невероятни хора , които бяхя там , срещнах поддръжник на Освободете робите , неправителствена организация , която има за цел да премахне съвременното робство .


Започнахме да говорим за робство и наистина започнах да научавам за робството , защото знаех , че то съществува по света , но не знаех , че е в такава степен .


След като свършихме разговора , се почувствах толкова ужасно и бях открито засрамена от незнанието си за тази жестокост , която се случваше сега и си помислих , че ако аз не знам за това , колко други хора не знаят ?


Това започна да ме гложди отвътре и след няколко седмици отлетях до Лос Анжелис , за да се срещна с директора на Освободете робите и да му предложа помощта си .


Така започна пътешествието ми в робството в съвременния свят .


Странно , била съм в много от тези места преди .


Някои от тях дори считах за втори дом .


Но този път виждах скритите им страни .


Консервативна оценка ни казва , че има повече от 27 милиона хора , които са роби днес .


Това е двойно повече от хората , взети от Африка през цялата транс - атлантическа търговия на роби .


Преди сто и петдесет години , земеделски роб струваше около три пъти повече от годишната заплата на американски работник .


Това е равно на около $ 50 000 в днешни пари .


Днес , цели семейства могат да бъдат поробени за поколения поради дълг , равен на $ 18 .


Изненадващо , робството поражда печалба от повече от $ 13 милиарда в света всяка година .


Много хора са били измамени от фалшиви обещания за добро образование , по-добра работа , само за да открият , че са принудени да работят без заплащане порази заплахата от насилие и не могат да се махнат .


В съвременното робство става дума за търговия , така че стоките , които поробените хора произвеждат , имат цена , но хората , които го произвеждат , са за еднократна употреба .


Робството съществува почти навсякъде по света при все че е нелегално навсякъде по света .


В Индия и Непал ми показаха пещи за изпичане на тухли .


Тази странна и ужасна гледка беше като разходка в Древен Египет или в " " Ад " " на Данте .


В температура от 130 градуса , мъже , жени , деца , цели семейства , бяха забулени в тежък слой прах , като механично натрупват тухли върху главите си , до 18 наведнъж и ги носят от горещи пещи до камиони , които се намират на стотици ярда .


Загубили жизнеността си от монотонност и изтощение , те работят тихо , извършвайки заданието си отново и отново от 16 до 17 часа дневно .


Нямаше почивки за хранене , нямаше почивки за пиене на вода и тежката дехидрация беше направила уринирането доста непоследователно .


Топлината и прахта бяха толкова проникващи , че камерата ми стана толкова гореща , че не можех да я докосна , и спря да работи .


Всеки 20 минути трябваше да отивам до крайцера ни , за да чистя камерата си и да я поставям под климатик , за да може да работи и доката седях там , си помислих , че камерата ми получава много по-добро отношение , отколкото тези хора .


Когато се върнах при пещите за печене на тухли , исках да заплача , но аболюционистът до мен бързо ме сграбчи и каза : " " Лиза , не прави това . Просто не го прави тук " " . Той много ясно ми обясни , че показване на емоции е много опасно в такова място , не само за мен , но и за тях .


Не можах да им предложа директна помощ .


Не можах да им дам пари , нищо .


Не бях гражданка на тази държава .


Можех да ги поставя в по-лоша ситуация , отколкото бяха .


Трябваше да разчитам на Свобода за робите , които да работят в системата за освобождението им и вярвах , че ще го направят .


Колкото до мен , трябваше да чакам , докато се върна в къщи , за да почувствам наистина моята мъка .


В Хималаите намерих деца , които носеха камъни на мили по планински терен до камионите , които чакаха на пътя .


Големите плочи бяха по-тежки , отколкото децата можеха да носят и те ги повдигаха от главите си , като използваха ремъци от пръчки и въже , и скъсани парцали .


Трудно е да се наблюдава нещо толкова съкрушаващо .


Как можем да повлияем на нещо толкова ужасно което е толкова широко разпространено ?


Някои от тях дори не знаят , че са роби , деца , които работят 16 , 17 часа дневно без заплащане , защото това се е случвало през целия им живот .


Нямат с какво да го сравнят .


Когато тези селяни се застъпиха за свободата им , притежателите на робите изгориха къщите им .


Искам да кажа , че тези хора нямаха нищо и бяха толкова уплашени , искаха да се откажат , но жената в центъра ги убеди да настояват и аболюционистите им помогнаха да наемат мина , така че сега те вършат същата трудна работа , но го правят за себе си и им се плаща за това , и те са свободни .


Секс трафика е нещо , за което често мислим , когато чуваме за робството по света и поради това глобално съзнаване , бях предупредена , че ще бъде трудно да работя безопасно в тази индустрия .


В Катманду , бях съпровождана от жени , които преди това са били секс робини .


Те ме съпровождаха по тесни стълбища , които отвеждаха да това мръсно , слабо осветено мазе .


Това не беше публичен дом , сам по себе си .


Беше повече като ресторант .


Ресторантите - кабини , както са известни в търговията , са места за насилствена проституция .


Във всички малки , частни стаи , където робите , жени , малки момичета и момчета , някои от тях едва седем годишни , са насилвани да забавляват клиентите , като ги насърчават да купуват повече храна и алкохол .


Всички стаи са тъмни и мръсни , определяни по изрисуван номер на стената и разделени с шперплат и перде .


Работниците често понасят сексуално насилие в ръцете на клиентите .


Като стоях в тъмнината , си спомням , че почувствах този бърз и силен страх , и в този момент можех само да си представя , какво е чувството да си хванат в ада .


Имаше само един изход : стълбищата , от които влязох .


Нямаше задни врати .


Нямаше големи прозорци , по които да се изкатериш .


Тези хора нямаха изход и като говорим за такъв труден предмет , важно е да се отбележи , че робството , включително секс трафикът съществуват също и в задния ни двор .


Десетки стотици хора са поробени в земеделието , в ресторанти , в домашна робия и изброяването може да продължи .


Наскоро Ню Йорк Таймс публикува , че между 100 000 и 300 000 американски деца са продавани за сексуално робство всяка година .


Това се случва около нас . Просто не го виждаме .


Текстилната промишленост е друга промишленост , в която има робски труд .


Посетих села в Индия , където цели семейства са роби в търговията на коприна .


Това е семеен портрет .


Избелелите черни ръце са бащата , белите , сините и червените ръце са синовете му .


Те бъркат боя в тези големи варели и потапят коприната в течността до лактите си , а боята е отровна .


Преводачът ми разказа историите им .


" " Нямаме свобода " " , казваха те .


" " Все пак , надяваме се , че ще можем да напуснем тази къща някой ден и ще отидем на друго място , където ще ни се плаща за боядисването " " . Оценено е , че повече от 4 000 деца са роби в Лейк Волта , най-голямото , направено от хора езеро в света .


Когато пристигнахме , разгледах набързо .


Видях семеен риболов с лодка , двама по-големи братя , няколко по-малки братя , това има смисъл , нали ?


Грешка . Всички те бяха роби .


Децата се взимат от семействата им и са трафикирани и изчезват , и са принуждавани да работят безкрайни часове на тези лодки в езерото , дори ако не знаят да плуват .


Това малко дете е осем годишно .


То трепереше , когато лодката ни наближи , защото беше уплашено , че ще преминем през малкото му кану .


То беше уплашено , че ще падне във водата .


Потопените в Лейк Волта краища на дървета често хващат риболовни мрежи и изморените , уплашени деца са хвърляни във водата , да ги развържат .


Много от тях потъват .


Откакто си спомняше , той беше принуден да работи на езерото .


Уплашен от господаря си , той не бягаше и тъй като беше третиран жестоко през целия си живот , той се отнасяше по същия начин с по-младите роби , които управляваше .


Срещнах тези момчета в пет часа сутринта , когато хвърляха последната от мрежите си , но те работеха от 1 часа сутринта


в студената , ветровита нощ .


Важно е да се отбележи , че тези мрежи тежаха повече от хиляда паунда , когато са пълни с риба .


Искам да ви представя Кофи .


Кофи беше спасен от риболовно село .


Срещнах го в убежище , където Освободете робите заселва жертви на робството .


Тук той се къпе на кладенеца , като излива кофи вода на главата си и хубавата новина е , че докато вие и аз говорим днес , Кофи е отново със семейството си и което е още по-хубаво , на семейството му дадоха инструменти , за да живее и да държи децата в безопасност .


Кофи е въплъщението на възможност .


Какъв ще стане той , защото някой зае позиция и промени живота му ?


Като карахме по път в Гана с партньорите от Освободете робите , колега аболюционист на мопед избърза до крузера ни и почука по стъклото .


Той ни каза да го последваме по мръсен път в джунглата .


В края на пътя , той ни изведе от колата и каза на шофьора да напусне .


След това посочи към тази едва забележима пътека и каза : " " Това е пътеката , това е пътеката . Вървете " " . Когато започнахме да вървим по пътеката , той махаше от пътя ни лианите , които блокираха пътя и след около един час вървене , открих , че пътеката е наводнена от скорошните дъждове , така , че вдигнах камерата над главата си като водите стигаха до гърдите ми .


След още два часа вървене , витата пътека внизапно свърши , като откри пред нас много дупки , които бяха с размер на футболно поле и всички бяха пълни с роби , които се трудеха .


Много жени имаха деца , привързани на гърбовете си , като промиваха златоносен пясък , ходейки във вода с живак .


Живакът се използва в процесът на промиване .


Тези миньори са роби в мина в друга част на Гана .


Когато излязат от мината , те са мокри до кости от собствената си пот .


Спомням си , че като гледах в изморените им , зачервени очи много от тях са били под земята за 72 часа .


Мините са дълбоки до 300 фута и те изнасят тежки чанти , пълни с камъни , които по-късно ще бъдат превозени до друга област , където камъните ще бъдат стрити , за да може да се извлече златото .


На пръв поглед , мястото на извличане на злато беше пълно със силни мъже , но когато погледнахме по-отблизо , видяхме някои нещастници , работейки по краищата , а също и деца .


Всички са жертви на наранявания , болести и жестокост .


Всъщност , много вероятно е , този мускулест човек да свърши като този тук , с туберкулоза и отравяне с живак само след няколко години .


Това е Мануру . Когато баща му починал , чичо му го накарал да работи с него в мините .


Когато чичо му починал , Мануру наследил дълга му , което го принудило да бъде роб в мините .


Когато го срещнах , той работеше в мините от 14 години и нараняването на крака , което виждате тук , е от злополука в мината , което беше толкова жестоко , че лекарите казаха , че крака му трябва да бъде ампутиран .


Освен това , Мануру имаше туберкулоза , но пак бил принуден да работи всеки ден в тази мина .


Въпреки това , той мечтае да бъде освободен и да се образова с помощта на местните активисти , като Свобода за робите и точно такава решителност , в лицето на невъобразима съдба , е което ме изпълва със страхопочитание .


Искам да хвърля светлина върху робството .


Когато гледах полето , носех много свещи и с помощта на преводача ми , казах на хората , които снимах , че искам да разкажа историите им и съдбата им и когато беше безопасно за тях и за мен , направих тези снимки .


Те знаеха , че снимките им ще бъдат видени от вас по света .


Исках те да знаят , че ще бъдем свидетели и ще направим , каквото можем , за да помогнем да променят живота си .


Истински вярвам , че ако можем да видим другите хора като приятелски човешки същества , ще бъде много трудно да се толерира жестокост като робството .


Тези снимки не са на проблеми . Те са снимки на хора , истински хора , като вас и мен , които заслужават същите права , достойнство и уважение в живота си .


Няма ден в който да не мисля за тези многобройни , красиви , зле третирани хора , които имах голямата чест да срещна .


Надявам се , че тези снимки ще събудят сила в тези , които ги гледат , в хора като вас и се надявам , че тази сила ще запали пожар , и този пожар ще хвърли светлина върху робството , защото без тази светлина , звярът на робството може да продължи да живее в сенките .


Много ви благодаря .


( Аплодисменти )


Декоративната употреба на жици в Южна Африка датира от стотици години назад .


Но модернизацията , всъщност донесе комуникацията и съвсем нов материал под формата на телефонен кабел .


Миграцията от селските към градските райони означаваше , че новооткритите промишлени материали започнаха да заменят трудните за набавяне природни треви .


Така , тук може да видите промяната от използването — започването на използване на съвременни материали .


Тези фигури датират от 40-те до края на 50-те години .


През 90-те интересът и страстта ми към преходни форми в изкуството ме доведе до нова форма , която произлиза от заселнически лагер извън Дърбан .


И аз имах възможността да започна да работя с тази общност в този момент , и започнах да разработвам наистина , и да ги съветвам по отношение на мащаба , по отношение на дизайна .


И проекта нарастна скоро от 5 на 50 тъкачки за около година .


Скоро надминахме пунктовете за отпадъци , това , което можеха да предоставят , така че принудихме производителя на кабели да ни помогне , и не само да ни достави материалите на бобини , но и да произвежда според нашите изисквания за цвят ,


По същото време си мислех , добре , има доста възможности тук , за да се произвеждат съвременни продукти , далеч от етническите , малко по-съвременни .


И така разработих цяла гама , около масово произведените продукти , която очевидно се вместваше в много по-голям декоративен пазар , която може да бъде експортирана и също да обслужва нашия локален пазар .


Започнахме да експериментираме , както може да видите , с формите , размерите , мащабът стана много важен , и това се превърна в нашия домашен проект . Той е много успешен , работи в продължение на 12 години и ние зареждаме магазините Конран и Дона Каран , и това е един вид страхотно .


Това е нашата група , нашата основна група от тъкачки .


Те идват седмично в Дърбан .


Всички те имат банкови сметки .


Всички те се върнаха обратно в селските райони откъдето дойдоха .


Има седмичен срок за изпълнение на производство .


Това е общността , която ви показах първоначално на слайда .


Това също е модернизирано днес , и поддържа работа за 300 тъкачки .


А останалото казва всичко .


Много ви благодаря .


( Ръкопляскане )


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


В епохата на глобални конфликти и климатични промени , Аз съм тук , за да отговоря на всички важни въпроси : Защо сексът е толкова добро нещо ?


Ако се смеете , знаете какво имам предвид .


Крис е мой голям приятел от университетските дни , _ _ NULL _ _


Ето защо . В университета имахме бърз проект да се изработят някакви слънчево захранвани часовници .


Ето моят часовник .


Той използва нещо , наречено джудже слънчоглед , което расте до около 12 инча височина .


Както знаете , слънчогледите проследяват движението на слънцето по време на деня .


На сутринта , виждате в коя посока е слънчогледа , и го маркирате върху празна област в базата .


По пладне маркирате променената позиция на слънчогледа , и вечерта отново , и това е Вашият часовник .


И така , аз знам , че моят часовник не ви показва точния час , но ви дава обща представа , с помощта на цвете .


Така че според мен напълно безпристрастно , субективно мнение , той е брилянтен .


Въпреки това ето часовника на Крис .


Той се състои от 5 увеличителни стъкла с чаша под всяко от тях .


Във всяка стъклена чаша има различно ароматно масло .


На сутринта слънчевата светлина ще огрее първата лупа , фокусирайки лъч светлина върху стъклената чаша отдолу .


Това ще сгрее ароматното масло вътре , и ще излъчи определена миризма .


Няколко часа по-късно , слънцето ще огрее _ _ NULL _ _


Така в хода на деня , пет различни аромата са разпръснати в тази среда .


Всеки , който живее в тази къща може да каже времето само чрез миризмата .


Можете да видите защо мразя Крис .


Мислех , че моята идея е доста добра , _ _ NULL _ _ и по това време , знаех , че идеята му е по-добра от моята , но аз просто не можех да обясня защо .


Едно нещо , което трябва да знаете за мен е , аз мразя да губя .


Този проблем ме тормозеше повече от десетилетие .


Добре , нека се върнем на въпроса защо сексът е толкова добър .


Много години след проекта за слънчевите часовници , една млада жена предположи , че може би сексът е толкова добър заради петте сетива .


И когато тя каза това , аз имах прозрение .


Затова реших да оценя различни преживявания в моя живот от гледна точка на петте сетива .


За да направя това , разработих нещо , наречено графиката на петте сетива .


По оста y имате скала от 0 до 10 , и по оста х , имате , разбира се , петте сетива .


Когато имах незабравимо преживяване в живота ми , щях да го регистрирам в тази графика като дневник на петте сетива .


Ето едно кратко видео да ви покажа как работи .


( Видео ) Джинсоп Лий : Хей , името ми е Джинсоп , и днес ще ви покажа как карането на мотоциклет _ _ NULL _ _


Байк дизайнер : това е [ неясно ] , специален дизайнер на мотори ..


( Мотоциклет , който фoрсира ) [ Звук ] [ Допир ] [ Зрение ] [ Мирис ] [ Вкус ] Дж.Л. : И това е как работи графиката на петте сетива .


За период от три години , аз събрах данни , не само за мен , но и за някои от моите приятели , и аз преподавах в университет , така че принудих - _ _ NULL _ _


Така че ето някои други резултати .


Първият е за пакетирана юфка .


Очевидно , вкусът и мирисът са доста високи , но забележете , че звукът е на три .


Много хора ми казаха , че основното _ _ NULL _ _


Нали знаете . ( Сърба ) Разбира се , вече не се храня с тези хора .


След това е ходенето по клубове .


Това , което намерих за интересно тук е , че този вкус е на четири , и много респонденти ми казаха , че това е заради вкуса на напитките , _ _ NULL _ _


С тези хора все още излизам .


И сега идва пушенето .


Тук открих , че докосването достига 6 и една от причините е , че пушачите ми казаха че усещането за държене на цигарата и докосването и до устните е основната част от пушенето , което показва , че е страшно да си помислим колко добре цигарите са измислени от производителите .


И така , как идеалното преживяване би изглеждало на графиката на петте сетива ?


Това , разбира се , би било хоризонтална линия по протежение на върха .


Виждате , че дори толкова интензивно преживяване като карането на мотор изобще не е близко .


В действителност през годините на събиране на данни , само едно преживяване дойде близо да бъде идеалното ..


Това , разбира се , е сексът . Страхотният секс .


Респондентите казаха , че страхотният секс провокира всичките пет сетива до изключително ниво .


Тук ще цитирам един от моите студенти , който каза : _ _ NULL _ _


Така че теорията на петте сетива наистина помага да се обясни защо сексът е толков добър .


В цялата тази работа с петте сетива , изведнъж си спомних проектът за слънчевите часовници от младостта ми .


И разбрах , че тази теория обяснява защо часовника на Крис е толкова по-добър от моя .


Виждате ли , моят часовник се фокусира само върху очите , и върху малко докосване .


Ето часовникът на Крис .


Това е първият часовник , който използва миризмата , за да покаже времето .


В действителност , по отношение на петте сетива , часовникът на Крис е революционен .


И това е , което ме научи тази теория за моята област .


Досега ние , дизайнерите , сме съсредоточени главно върху правенето на нещата да изглеждат много хубави , и до леко докосване , което означава , че сме игнорирали другите три сетива .


Часовникът на Крис ни показва , че дори повишаването на само едно от тези други сетива може да направи даден продукт брилянтен .


А ако ние започнем да използваме теорията на петте сетива във всички наши проекти ?


Ето три бързи идеи , които измислих .


Това е ютия за вашите дрехи , към която добавих пръскащ механизъм , така че напълвате флакон с любимия си аромат , и дрехите ви ще миришат хубаво , но се надявам това да направи _ _ NULL _ _


Може да наричаме това " " парфюматор . " " Добре , следващата идея .


Мия зъбите си два пъти на ден . А ако имахме четка за зъби , която да има вкус на бонбони , и когато вкуса на бонбони изчезне , и вие вече знаете , че е време да смените четката ви за зъби ?


И накрая имам нещо за ключовете на флейта или кларинет .


Това не е просто начинът , по който те изглеждат , но аз обичам начина , по който те се чувстват , когато ги натиснете надолу .


Сега не свиря на флейта или кларинет , затова реших да комбинирам тези клавиши с един инструмент , на който свиря - дистанционно за телевизор .


И когато погледнем тези три идеи заедно , ще забележите , че теорията за петте сетива не само променя начина , по който използваме тези продукти , но също и начинът , по който те изглеждат .


В заключение - аз открих , че теорията на петте сетива може да бъде много полезен инструмент за оценка на различни преживявания в живота ми , _ _ NULL _ _ и да ги включвам в моите дизайни .


Осъзнавам , че петте сетива не са единственото нещо , което прави живота интересен .


Има и шест емоции , и този неуловим x-фактор .


Може би това ще да бъде темата на следващата ми презентация .


Дотогава , моля забавлявайте се като използвате петте сетива в собственият ви живот и в собствените ви дизайни .


И едно последно нещо преди да замина .


Ето едно преживяване , което всички преживяхте докато слушате _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


И най-добрият начин да направим това е с безплатни бонбони .


Готови ли сте ?


Добре .


( Аплодисменти )


_ _ NULL _ _ получих своите подаръци .


Моята учителка в първи клас имаше страхотна идея .


Тя искаше да изживеем получаването на подаръци , но също така , да открием силата на разменянето на комплименти .


Тя покани всички напред в класната стая , беше ни купила подаръци , струпани в ъгъла .


И ни каза : _ _ NULL _ _


Ако чуете името си , отидете да си вземете подаръка и седнете . Чудесна идея , нали ?


_ _ NULL _ _


( Смях ) В началото бяхме 40 души и всеки път , когато чуех нечие име , аз давах най-възторжения си поздрав .


После останаха 20 души , после 10 , после пет ...


и накрая трима .


И аз бях един от тях .


Комплиментите спряха .


В този момент аз плачех ,


а учителката щеше да откачи .


Попита : " " Хей , някой ще каже ли нещо хубаво за тези хора ? " " ( Смях ) " " Никой ? Добре , вземете си подаръците и седнете .


Дръжте се добре догодина , някой може да каже нещо хубаво за вас . " " ( Смях ) След като ви го разказвам , можете да си представите колко добре си го спомням . ( Смях )


Но не знам кой се чувстваше по-зле онзи ден :


дали аз или учителката ?


Тя трябва да е осъзнала , че е превърнала едно сплотяващо събитие в публично унижение на трима шестгодишни .


_ _ NULL _ _ то е забавно .


Нямаше нищо забавно в онзи ден .


Това беше една моя версия и бих дал всичко , за да не попадна отново в такава ситуация - да бъда публично отхвърлен отново .


Това е една версия .


Сега прескачаме осем години .


Бил Гейтс дойде в родния ми град , Пекин , Китай , за да говори и аз видях съобщението му .


Влюбих се в този човек .


Помислих си - еха , знам какво искам да правя сега .


Онази нощ написах писмо до семейството си , в което им казвах : " " До 25-тата си годишнина ще съм създал най-голямата компания в света и тази компания ще купи Майкрософт . " " ( Смях ) Изцяло прегърнах идеята да завладея света , доминация , нали ?


И не си го измислям , наистина написах това писмо .


Ето го . ( Смях ) Не е нужно да го четете цялото . ( Смях ) Почеркът ми не е много четлив , но съм подчертал някои ключови думи .


Схващате идеята .


( Смях ) И така ...


това беше друга моя версия - на човек , който ще покори света .


Две години по-късно пред мен се откри възможността да дойда в САЩ .


Сграбчих я , защото Бил Гейтс живее тук , нали така ?


( Смях ) _ _ NULL _ _


14 години по-късно


аз бях на 30 г .


Не , не създадох онази компания .


Дори не я започнах .


Всъщност бях маркетинг мениджър в компания от класацията Fortune 500 .


И чувствах , че съм в застой . Бях инертен .


Защо ?


Къде е 14-годишното момче , което написа онова писмо ?


Не че не се опита .


Но всеки път , когато имах нова идея , _ _ NULL _ _ дори на работа - исках да направя предложение , да се изкажа пред група хора , чувствах , че имаше постоянна борба между 14-годишния и шестгодишния .


Единият искаше да покори света , да остави следа , а другият се страхуваше от отхвърляне .


И всеки път шестгодишният побеждаваше .


Този страх остана , дори след като създадох собствена компания .


Имам предвид , създадох собствена компания , когато бях на 30 г . - ако искаш да станеш Бил Гейтс , _ _ NULL _ _


Когато се занимавах с предприемачество , се отвори възможност за инвестиция , а после бях отхвърлен .


И този отказ ме нарани .


Нарани ме толкова много , че ми се искаше да се откажа веднага .


Но после си помислих , Бил Гейтс би ли се отказал след обикновен отказ за инвестиция ?


Изобщо някой успешен предприемач би ли се отказал така ?


Няма начин .


И тогава ми просветна .


_ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ Трябва да бъда по-добър лидер .


Трябва да бъда по-добър човек .


Не мога да позволявам на онова шестгодишно дете да управлява живота ми .


Трябва да го поставя обратно на мястото му .


Това беше моментът , в който потърсих помощ онлайн .


Гугъл ми беше приятел .


( Смях ) Потърсих : " " Как да преодолеем страха от отхвърляне ? " " Открих куп психологически статии за това , откъде идват страхът и болката .


После открих куп позитивни надъхващи статии на тема " " Не го приемай лично , просто го преодолей . " " Кой ли не го знае ?


( Смях ) Но защо все още бях толкова уплашен ?


Тогава случайно попаднах на този уебсайт ,


наречен rejectiontherapy.com.


( Смях ) _ _ NULL _ _


Той се казва Джейсън Комли .


В общи линии , идеята е 30 дни да търсиш отхвърляне и всеки ден да те отхвърлят за нещо , така накрая ставаш безчувствен към болката .


Идеята много ми хареса .


( Смях ) Казах си : " " Знаеш ли какво ? Ще го направя .


И ще се чувствам отхвърлян в продължение на 100 дни . " " Измислих си собствени идеи за отхвърляне и направих видео блог от тях .


Ето какво направих .


Ето как изглеждаше блогът ми .


Ден първи ...


( Смях ) Вземи назаем 100 долара от непознат .


Отидох на мястото , където работех .


Слязох на долния етаж и видях един голям тип да седи зад бюрото си .


Изглеждаше като охранител .


Така че просто отидох до него .


Просто вървях и това беше най-дългото вървене в живота ми - косата на тила ми се беше изправила , потях се и сърцето ми биеше силно .


Отидох и казах : " Хей , господине , бихте ли ми заели 100 долара ? "


( Смях ) Той погледна нагоре и каза : " " Не . " " " Защо ? "


А аз просто казах : " " Не ? Съжалявам . " " После се обърнах и просто побягнах .


( Смях ) Почувствах се толкова засрамен .


Но понеже се записвах , същата нощ се гледах как ме отхвърлят и видях колко уплашен бях .


Изглеждах като онова дете от " " Шесто чувство " " . Виждах умрели хора .


( Смях ) Но после видях този човек .


_ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ и дори ме попита " " Защо ? " " Всъщност той ме покани да обясня .


И аз можех да кажа много неща .


Можех да обясня . Можех да преговарям .


Не направих нищо от това .


Това сякаш беше умален модел на живота ми .


Всеки път , когато усетех и най-малкото отхвърляне , просто побягвах колкото мога по-бързо .


И знаете ли какво ?


На следващия ден , каквото и да става , няма да побягна .


Ще остана ангажиран .


Ден втори : Поискай " " допълване на сандвич " " . ( Смях ) Това беше , когато отидох в една закусвалня , приключих с обяда си , отидох при касиера и казах : _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


Той беше объркан : " " Какво е допълване на сандвич ? " " ( Смях ) Казах : " " Ами , като доливане на напитка , само че за сандвич . " " _ _ NULL _ _ ( Смях ) Ето тук бях отхвърлен и можех да побягна , но останах .


Казах : " " Обичам сандвичите ви , обичам закусвалнята ви и ако предлагате допълване на сандвич , ще ви обичам още повече . " " ( Смях ) Той каза : " " Ами добре , ще кажа на шефа си за това и може би ще го направим , но за съжаление няма да е днес . " " Тогава си тръгнах .


И между другото , _ _ NULL _ _


( Смях ) Мисля , че още са там .


Но чувството на живот и смърт , което усещах първия път не беше там , просто защото останах ангажиран , защото не побягнах .


Казах си : " " Еха , супер , вече се уча на някои неща .


Страхотно . " " После , ден трети : купуване на олимпийски понички .


Тук животът ми напълно се промени .


Отидох до Krispy Kreme .


Това е място за понички , предимно в югоизточните части на Щатите .


Сигурен съм , че ги има и тук някъде .


Влязох вътре , _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ Няма начин да се съгласят , нали ?


_ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ Тя извади лист хартия , започна да скицира цветовете и пръстените и ме попита : " " Как мога да го направя ? " " И после , 15 минути по-късно , излезе с кутия , която изглеждаше като олимпийските кръгове .


Бях толкова трогнат .


Просто не можех да повярвам .


Видеото събра над 5 млн. гледания в YouTube .


И светът не можеше да повярва .


( Смях ) Заради този случай бях по вестниците , в предавания , навсякъде .


И станах известен .


Много хора започнаха да ми пишат имейли , в които се казваше : " " Това , което правиш , е страхотно ! " " Но да ви кажа , известността и славата не ме промениха .


_ _ NULL _ _ и да се променям .


Затова превърнах останалата част от 100-те дни отхвърляне _ _ NULL _ _ в изследователски проект .


Исках да видя какво мога да науча .


И тогава научих много неща .


Открих толкова много тайни .


Например , открих , че ако просто не избягам , когато ме отхвърлят , всъщност мога да превърна " " не " " в " " да " " и вълшебната дума е " " защо " " . Един ден отидох до дома на непознат , държейки цвете в ръката си , почуках на вратата и казах : " Хей , мога ли да посадя това цвете в двора ти ? "


( Смях ) Той каза : " " Не . " " _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


И той ми каза : " " Ами , имам куче , което изравя всичко , което посадя в двора .


Не искам да похабя цветето ти .


Ако искаш , отиди отсреща и говори с Кони .


Тя обожава цветя . " " Така и направих .


Отидох отсреща и почуках на вратата на Кони .


Тя така се зарадва да ме види .


( Смях ) И половин час по-късно цветето беше в двора на Кони .


Със сигурност сега изглежда по-добре .


_ _ NULL _ _ Но ако си бях тръгнал след първоначалния отказ , щях да си помисля , че е , защото онзи човек не ми вярва , защото съм луд , _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


После един ден - научих се също , че всъщност мога да кажа някои неща и да увелича шанса си да получа " " да " " .


Така например , един ден отидох до Старбъкс и попитах мениджъра : " " Хей , мога ли да бъда поздравител в Старбъкс ? " " Той попита : " " Какво е поздравител в Старбъкс ? " " _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ и в общи линии гледат да не откраднеш нещо ?


Искам да подаря на клиентите ви преживяване като в Уолмарт . " " ( Смях ) Не съм сигурен дали това е нещо хубаво , всъщност . Всъщност , сигурен съм , че е нещо лошо .


И той каза : " " О , ... " " изглеждаше така , казваше се Ерик - и добави : " " Не съм сигурен . " " Така ме възприемаше той : " " Не съм сигурен . " " Попитах го : " " Това странно ли е ? " " Той каза : " " Да , много е странно , приятел . " " Но в момента , в който го каза , поведението му се промени .


Сякаш остави настрана всичките си съмнения .


И каза : " " Да , можеш да го направиш , само не ставай твърде странен . " " _ _ NULL _ _ Така през следващия час бях поздравител в Старбъкс .


Приветствах всеки посетител , който влизаше и го поздравявах за празниците .


Между другото , не знам какъв е кариерният ви път , не ставайте поздравители .


( Смях ) Беше ужасно скучно .


Но после открих , че можех да го направя , защото споменах : " " Това странно ли е ? " " Назовах съмнението , което той имаше .


И понеже казах : " " Това странно ли е ? " " , това значеше , че аз не съм странен .


Това означаваше , че всъщност мисля точно като него , възприемайки това като нещо странно .


Отново и отново виждах , че ако назова съмнението , което хората може би имат , преди да задам въпроса си , печелех доверието им .


Хората бяха по-склонни да ми кажат " " да " " .


После научих , че мога да сбъдна мечтата на живота си ...


ако попитам .


Идвам от семейство на четири поколения учители и баба ми винаги ми е казвала : " " Хей , Джа , можеш да станеш каквото поискаш , но би било страхотно , ако станеш учител . " " ( Смях ) _ _ NULL _ _


Но всъщност винаги съм мечтал да преподавам нещо .


Казах си : " " Ами ако просто попитам _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ почуках при професорите и казах : " " Мога ли да преподавам Вашия предмет ? " " _ _ NULL _ _


Но понеже не побягнах , а продължих нататък , на третия опит професорът беше много впечатлен .


Каза : " " Никой не го е правил досега . " " Влязох подготвен с презентации и урок .


Той каза : " " Еха , това би ми било от полза . " "


Защо не дойдеш пак след два месеца ? Ще ти намеря място в програмата си . Два месеца по-късно водех предмет .


Това съм аз - вероятно не се вижда , снимката е лоша .


Така де , понякога отхвърлянето идва от осветлението .


( Смях ) Но еха , когато приключих с преподаването , излязох навън , плачейки , защото си помислих - аз мога да изпълня мечтата на живота си , като просто попитам .


Преди мислех , че трябва да постигна всички тези неща - да бъда страхотен предприемач или да имам докторска степен , за да преподавам , но не , аз просто попитах и можех да преподавам .


На тази снимка , която не можете да видите , цитирам Мартин Лутър Кинг-младши .


Защо ? Защото в изследването си открих , че хората , които променят света , които променят начина , по който живеем и мислим , са хората , които са се сблъскали с първоначално и често грубо отхвърляне .


Хора като Мартин Лутър Кинг-младши , като Махатма Ганди , Нелсън Мандела или дори Исус Христос .


Тези хора не са позволили на отхвърлянето да ги определя .


Те са позволили на собствената си реакция след отхвърлянето да ги определи .


Те са приветствали отхвърлянето .


И няма нужда да сме като тези хора , за да научим за отхвърлянето , в моя случай отхвърлянето беше моето проклятие , моето плашило .


Тормозеше ме през целия ми живот , защото бягах от него .


После започнах да го приветствам .


Превърнах го в най-големия подарък в живота си .


Започнах да уча хората как да превръщат отхвърлянията във възможности .


Използвам блога си , лекциите си , книгата , която току-що публикувах и дори създавам технология , за да могат хората да преодолеят страха от отхвърляне .


Когато ви отхвърлят в живота , когато се натъкнете на поредното препятствие или на поредния провал , обмислете възможностите .


Не бягайте .


Ако просто ги приветствате , _ _ NULL _ _


Благодаря ви .


_ _ NULL _ _


Живея тук - в Кения , в южната част на Националния парк Найроби .


Това са кравите на татко и зад кравите е парка Националния парк Найроби .


Национален парк Найроби няма огради на юг , т.е. диви животни като зебрите мигрират в парка свободно .


И хищници като лъвовете ги следват и правят това .


Убиват добитъка ни .


Тази крава бе убита през нощта , тъкмо се събудих и я намерих мъртва , беше ужасно , това бе единствения бик , който имахме


Ние , масаите , вярваме , че сме дошли от небето с всичките ни животни и земята за да ги пасем . И за това ги уважаваме .


Израстнах с омраза към лъвовете .


Мораните са войници , които защитават нас и добитъка , и също са недоволни от този проблем .


Затова убиват лъвовете .


Това е един от шестте лъва , убити в Найроби .


Заради това няма много лъвове в Парка .


Всяко момче между 6 и 9 г. при нас е отговорно за кравите на баща си и така се случи и с мен .


Трябваше да намеря решение на проблема .


Първо ми хрумна да ползвам огън , защото мислех , че лъвовете ги е страх .


Обаче бързо осъзнаха , че това не помага , всъщност помагах на лъвовете да виждат по-добре .


Но не се отказах . Продължих .


Втората идея бе да ползвам плашила .


Трябваше да подмамя лъвовете да мислят , че съм около кравите .


Но лъва е умно животно . Първия ден бягат от плашилото , но втория идват и си казват " " това нещо не се движи - не е човек " " . И убиват кравите .


Една вечер обикалях с фенер , и тогава лъвовете не дойдоха .


Разбрах , че се страхуват от движеща се светлина .


И тогава ми хрумна следното .


Откакто бях малък , работех по цял ден вкъщи , и дори разглобих новото радио на майка ми , и тя щеше за малко да ме убие , но научих много за електрониката . Взех стар акумулатор от кола , и индикаторна кутия от един мотоциклет , С това работи мигачът на моторите .


Намерих и прекъсвач , с който да пускам и спирам светлините ,


както и малко фенерче .


Ето така подредих всичко


Виждате , че соларния панел зарежда акумулатора , и той доставя енергия на малкия , нека го наречем , трансформатор .


И така лапмичките светкат .


Самите лампи са навън , защото оттам идват лъвовете .


Така изглежда на лъвовете , когато идват нощем .


Светлините мигат и създават илюзия , че дежуря , докато си спя в леглото .


( смях ) ( аплодисменти ) Благодаря .


Преди две години го направих . От тогава нямаме проблеми с лъвовете .


Съседите чуха за изобретението .


Включително и тази баба .


Много от нейните животни бяха убити от лъвове и ме помоли да й направя такава система .


Съгласих се . Сложих лампите , виждате отзад са .


До сега съм сложил на седем съседи . Навсякъде работи .


И моята идея сега се използва из цяла Кения за плашене на хиени , леопарди и други хищници . Също се ползва да плаши слоновете от фермите на хората .


Заради изобретението получих стипендия в едно от най-добрите училища в Кения , международното училище Брукхаус , и съм страшно доволен .


Училището помага като набира средства и разпространява идеята .


Дори няколко приятели дойдоха в моя край и заедно поставихме лампички на къщи , където нямаше . Уча ги как се прави .


И така преди година бях момче от саваната и пасях кравите на татко , зяпайки минаващите самолети и си казвах , че един ден ще летя и аз със самолет .


И ето ме днес .


Дойдох със самолет за първи път на TED .


Голямата ми мечта е да стана самолетен инженер и пилот .


Мразех лъвовете , но заради изобретението ми което спасява кравите и лъвовете , можем да живеем без конфликт с хищниците .


Аше олен . На моя език значи " " благодаря много " " .


( аплодисменти ) Крис Андерсън : Нямаш представа колко е вълнуващо да чуя история като твоята .


Значи взе стипендия ! Ричард Турере : Да .


Крис : работиш над други електрически изобретения .


Какво е следващото ?


Ричард : Следващото е , електрическа ограда . Крис : Ограда ?


Ричард : Знам , че вече са измислени , ама искам да си направя моя .


( смях ) Крис : Вече си опитвал , нали ... Ричард : Да , но спрях , защото ме удари тока . ( Смях ) Крис : Поздравления , Ричард ,


ще те подкрепяме във всяка твоя стъпка , приятелю .


Ричард : Благодаря ( аплодисменти )


Ще се потопим в дълбините на океана . Всеки , който е имал тази чудесна възможност знае , че за около два часа и половина по пътя надолу , _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


Виждате как някои от биолуминисцентите _ _ NULL _ _ Но всички , от артистична гледна точка , са безспорно невероятни . _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ ето риба с горящи , пулсиращи очи .


_ _ NULL _ _ Тези възхитителни мотиви . И накрая тази е последната :


_ _ NULL _ _ една от любимите ми , изглежда като огнено кълбо .


Абсолютно удивително , всяко едно гмуркане .


Това е непознатият свят . До днес сме разкрили само 3 процента _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ подводни езера и водопади — _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ Намира място , настанява се , сгушва се и потъва в пейзажа .


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ така че женската винаги вижда милия и нежен калмар в него .


_ _ NULL _ _ Нека го видим пак . Гледайте цветовете : бяло отдясно , кафяво отляво .


Отстъпва назад , така че да държи другите мъжки настрани _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ Селии . Обичам сепиите . Това е гигантска австралийска сепия .


_ _ NULL _ _ гледайте му пипалата . Придърпва ги . За да изглежда като водорасли .


Изчезва директно във фона .


_ _ NULL _ _ Трикът с движещата скала . Така че учим много от плитките води .


_ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ И октопод . Не е ли удивително ? Сега , Роджър го разбуни ,


_ _ NULL _ _ когато се приземи , октопода си казва , " " О , видяли са ме " "


" Най-добре да стана възможно най-голям . " _ _ NULL _ _


Блъфира . Нека го пуснем наобратно .


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


Едно . Две . Три .


Сервитьорка : Мога ли да Ви помогна , сър ?


Клиент : Ами , да видим .


Сервитьорка : Имаме запечена на тиган грешка в регистъра , поръсена с най-превъзходните повредени данни , двоичен козунак , RAM сандвичи , техници на компютърни червеи скриптирана салата с или без полиморфна гарнитура и кодиращ кебап на скара .


Клиент : Бих искал RAM сандвич и чаша от най-добрия Ви Код 39 .


Сервитьорка : Желаете ли десерт , сър ?


Специалитетът ни е проследяваща бисквитка .


Клиент : Бих искал порция проследяващи зомби бисквитки , моля .


Сервитьорка : Само минутка , сър .


Храната Ви ще бъде сервирана скоро .


( Аплодисменти ) Мая Пен : Рисувам откакто можех да държа пастел в ръката си и създавам анимационни флип книги от тригодишна възраст насам .


Тогава научих и какво е аниматор .


Имаше програма по телевизията за професиите , които са непознати на повечето деца .


Когато разбрах , че аниматорът създава анимационните филми , които гледах по телевизията , веднага си казах : „ Ето такава искам да бъда ! " " . Не знам дали го изрекох на глас или наум , но това беше наистина определящ момент в живота ми .


Анимацията и изкуството винаги са били първата ми любов .


Любовта ми към технологиите беше тази , която вдъхнови идеята за „ Злонамерени ястия “ . Имаше вирус в компютъра ми и се опитвах да се отърва от него , когато изведнъж ми хрумна , „ Ами ако вирусите имат свой собствен малък свят вътре в компютъра ? " " .


Може би ресторант , където се срещат и вършат вирусни неща ?


Така се роди „ Злонамерени ястия " " .


Когато бях на четири , баща ми ми показа как да разглобя компютър на части и да го сглобя на ново .


Така започна любовта ми към технологиите .


Сама създадох моя пръв уеб сайт на HTML и сега изучавам JavaScript и Python .


В момента работя и върху анимационен сериал , озаглавен „ Опрашителите . " " Разказва за пчели и други опрашители в околната среда и защо са толкова важни .


Ако растенията не са опрашвани от опрашващи насекоми , тогава всички същества , включително и ние , чието съществуване зависи от тези растения , ще умрат от глад .


Така че реших да събера тези страхотни същества и да създам отбор от супергерои .


( Аплодисменти ) ( Тропот на крак ) ( Музика ) ( Рев ) Опрашител : Дефорестозавър ! Трябваше да се досетя !


Трябва да призова останалата част от Опрашителите !


( Музика ) Благодаря . ( Аплодисменти ) Всички мои анимации започват с идеи , но какво са идеите ?


Идеите могат да предизвикат движение .


Идеите са възможности и иновации .


Идеите са истинската причина светът да се върти .


Ако не бяха идеите , ние нямаше да сме където сме сега по отношение на технологиите , медицината , изкуството , културата и дори начина ни на живот .


Когато бях на осем години , събрах идеите си и започнах собствен бизнес , наречен „ Идеите на Мая " " , и моята нестопанска организация „ Идеите на Мая за планетата " " .


( Смях ) Създавам екологично чисти дрехи и аксесоари .


Сега съм на 13 и въпреки , че започнах моя бизнес през 2008 г . , моето художествено пътуване започна далеч преди това .


Бях силно повлияна от изкуството и исках да го включа във всичко , което вършех , дори и в моя бизнес .


Намирах различни платове из къщата и си казвах : „ Това може да бъде шал или шапка " " , и ми хрумваха всички тези идеи за модели .


Забелязах , че когато носех моите произведения , хората ме спираха и казваха : „ Уау , това е страхотно ! Откъде мога да си го купя ? " "


И си помислих , че мога да започна свой собствен бизнес .


Тогава все още нямах бизнес планове , бях едва на осем .


Знаех само , че искам да създавам красиви творения , които не вредят на околната среда и исках да връщам това , което ми беше дадено .


Майка ми ме научи как да шия и седях на задната веранда , шиех малки ленти за коса от панделки , надписвах имената и цената на всеки артикул .


Започнах да правя повече модели като шапки , шалове и чанти .


Скоро моите продукти започнаха да се продават по целия свят : имах клиенти в Дания , Италия , Австралия , Канада и др .


Тепърва имах да уча много за моя бизнес , като например брандиране и маркетинг , _ _ NULL _ _ и анализиране на стоките , които се продаваха най-много и най-малко .


Скоро моят бизнес наистина започна да се развива .


Когато бях на 10 , един ден списание „ Forbes " " се свърза с мен .


( Смях ) Искаха да включат мен и моята компания в една от статиите им .


Много хора ме питат защо бизнесът ми е екологичен ?


Имам страст към опазване на околната среда и нейните създания още откакто бях малка .


Моите родителите ме научиха в ранна възраст , че човек трябва да връща даденото и да бъде добър пазител на околната среда .


Разбрах как боите при някои дрехи или дори процесът на производство на някои продукти са вредни за хората и планетата , така че започнах мое собствено проучване и открих , че дори след като боядисването е приключило има проблем с отпадъците , което въздейства отрицателно върху околната среда .


Например смилането на материали или изхвърлянето на сухи , прахообразни материали .


Подобни дейности могат да замърсят въздуха , което го прави токсичен за всеки човек или живо същество , което го вдиша .


Така че , когато започнах моя бизнес , знаех две неща : _ _ NULL _ _ и от 10 до 20 % от печалбата ми щяха да бъдат насочени към местни и световни благотворителни и природозащитни организации .


( Аплодисменти ) Чувствам , че съм част от новата вълна от предприемачи , които не само преследват успех в бизнеса си , но също така устойчиво бъдеще .


Чувствам , че мога да отговарям на нуждите на клиентите си без да се нарушава възможността на бъдещите поколения да живеят в по-екологично бъдеще .


Живеем в голям , многообразен и красив свят и това ме кара още по-пламенно да искам да го спася .


Но никога не е достатъчно само да разбираме с ума си това , което се случва в нашия свят .


Необходимо е да го почувстваме със сърцето си , защото когато го почувствате със сърцето си , тогава се вдъхновяваме към действия .


Тогава се създават възможностите и иновациите . Именно така идеите се превръщат в реалност .


Благодаря ви , мир и благословии .


( Аплодисменти ) Благодаря . ( Аплодисменти ) Пат Мичъл : Чухте разказа на Мая за изключителните родители , които стоят зад тази невероятна жена . Къде са те ?


Моля , г-н и г-жа Пен . Бихте ли се ... ах !


( Аплодисменти )


Знаете ли , че едно от силните удоволствия от пътуването и една от насладите на етнографското изследване , е възможността да живеете сред тези , които не са забравили старите начини , които все още усещат миналото си във вятъра , докосват го в камъните оформени от дъжда , вкусват го в горчивите листа на растенията .


Само да знаете , че Ягуарските шамани все още пътуват отвъд Млечния Път , или митовете за Инуитските старейшини все още резонират със значение , или тази в Хималаите , Будистите все още са убедени в дъха на Дарма , е все още да напомня за главното откриване в антропологията , и това е идеята , че света , в който живеем не съществува в абсолютния смисъл , а е само един модел на реалност , последиците от този определена група от адаптиращи се избори , които нашите предшественици са направили , въпреки това успешно , преди много поколения .


И разбира се , всички споделяме същите адаптирани повелия .


Всички сме родени . Всички довеждаме децата си на този свят .


Преминаваме през въвеждащи обреди .


Трябва да се справяме с безмилостното разделение от смъртта , за това не трябва да ни изненадва , че пеем , че всички танцуваме , че всички имаме изкуство .


Това , което е интересно в уникалния каданс на песента , ритъма на танца във всяка култура .


Дали е Пенана в горите на Борнео , или Вуду последователите в Хаити , или войните в пустинята Кайсут в Северна Кения , Курандеро в планините на Андите , или кервансарай в средата на Сахара . Това случайно е приятеля , с когото пропътувах пустинята преди месец , и по-скоро пастир на якове по наклоните на Кумолангма , Еверест , богинята майка на света .


Всички тези хора ни учат , че има други начини за съществуване , други начини на мислене , други начини да се ориентираме на земята .


И това е идея , ако помислиш за това , която може да те изпълни с надежда .


Сега , заедно десетте хиляди култури на света създават мрежа от духовен свят и от културен свят , която обвива планетата и е толкова важна за доброто съществуване на планетата , колкото е и биологичната мрежа на живота , която вие познавате като биосфера .


И може да мислите за тази културна мрежа на живота като етносфера и можете да определите етносферата като сбор от всички мисли и мечти , митове , идеи , вдъхновения , интуиции доведени до съществуване от човешкото въображение от израза на съзнанието .


Етносферата е огромното завещание на човечеството .


Тя е символа на всичко , което сме и всичко , което можем да бъдем като изключително и любопитен вид .


И така както биосферата сериозно е еродирала , така и етносферата — и то с голяма скорост .


Никой биолог , например , не би посмял да предположи , че 50 процента от всички видове или повече са били или са на ръба на изчезването , защото просто не е истина и въпреки това — най-апокалиптичния сценарий е сферата на биологичното разнообразие — едвам доближава това , което ние познаваме като най-оптимистичния сценарий в областта на културното разнообразие .


Огромния индикатор за това , разбира се , е загубата на езика .


Когато всеки един от вас в тази стая е бил роден , е имало 6 000 езика говорени на тази планета .


Сега , езика не е само структура от речници или граматически правила .


Езика е проблясък на човешкия дух .


То е средство преминаващо през душата на всяка определена култура и идва в материалния свят .


Всеки език е стара гора в ума , речен басейн , мисъл , екосистема от душевни възможности .


И от тези 6 000 езика , докато седим тук днес в Монтерей , цяла половина не са вече прошепвани в ушите на децата .


Не са предавани на бебетата , което означава , че освен , ако нещо не се промени , те вече са мъртви .


Какво може да бъде по-самотно от това да бъдеш обвит в тишина , да бъдеш последния от твоите хора , които говорят твоя език , да нямаш начин да предадеш мъдростта на предците си или да предвиждаш обещанията на децата ?


И въпреки , че тази ужасна съдба е по-скоро обет на някого някъде на Земята на всеки две седмици , защото на всеки две седмици някой старейшина умира и отнася в гроба си и последните срички от древен език .


И знам , че някои от вас ще кажат , " " Е , не е ли по-добре така ? Света няма ли да бъде по-добро място , ако всички говорехме един език ? " " И аз ще ви отговоря , " " Чудесно нека направим този език Юруба . Нека го направим Кантонийски .


Нека го направим Коги . " " Изведнъж ще разберете какво е да не можете да говорите собствения си език .


И така , това , което искам да направя днес с вас е да ви заведа на пътешествие през етносферата — кратко пътешествие през етносферата да се опитам да ви дам усещане от това какво е да бъдете изгубени .


Сега , има много от нас , който забравят , че когато казвам " " различни начини на съществуване , " " наистина имам в предвид различни начини на съществуване .


Например , вземете това дете от Барасана в Северозападна Амазония , хората на анаконда , които вярват , че митологично те са дошли от млечната река от изток в стомаха на свещените змии .


Сега , това са хора , който познавателно не различават цвета синьо от зелено , защото покривалото на небеса е равно на покривалото на гора , от което всички хора зависят .


Имат интересен език и правило за брак , което се нарича езикова екзогамия : трябва да се омъжиш за някой , който говори различен език .


И всичко това е вкоренено в митологичното минало , въпреки това интересното нещо в тези дълги къщи , където шест или седем езика са говорени , заради смесените бракове никога не чувате някой да упражнява език .


Просто слушат и след това започват да говорят .


Или , едно от най-изключителните племена , с което съм живял , Уаорани от североизточен Еквадор , удивителни хора , чрез които са се свързали мирно за пръв път през 1958 .


През 1957 , пет мисионера са се опитали да се свържат с тях и направили критична грешка .


Пуснали от въздуха осем на десет лъскави техни снимки , това ние бихме разбрали като приятелски жест , но са забравили , че тези хора от тропическата гора , никога не са виждали нищо двуизмерно в техния живот .


Вдигнали снимките от земята , опитали се да погледнат отзад , за да открият формата или фигурата , открили нищо и заключили , че това са карти от дявола , и така те пронизали петте мисионера до смърт .


Но Уаорани не само пронизват външни хора .


Те се пробождат един друг .


54 процента от тяхната смъртност е поради това , че са се пронизали един друг .


Проследихме родословието им до осем поколеня назад и открихме два примера за естествена смърт , и когато опражнихме натиск над тези хора , за тези примери , си признаха , че един от хората толкова е остарял , че е умрял от старост , но въпреки това са го пронизали . ( Смях ) В същото време имаха проницателно познание за гората , което беше удивително .


Ловците им можеха да помиришат животинска урина на 40 крачки и да ви кажат какъв вид я е оставило .


През ранните 80 , имах наистина удивителена задача , когато бях попитан от моя професор в Харвард , дали се интересувам да отида до Хаити и да проникна в тайните им общества , които бяха силата на фондация Дювалие и Тонтон Макоутс , и да опазя отровата , използвана да се правят зомбита .


За да мога да да осъзная това разбира се , трябваше да разбера нещо за тази изключителна вяра от Вудун , Вуду не е култ към черната магия .


Напротив , то е сложен метафизически мироглед .


Интересно е .


Ако ви помолех да изброите големите религии на света , какво щяхте да кажете ?


Християнсто , Ислям , Будизъм , Юдеизъм и така нататък .


Винаги има един контитент оставен встрани , допускането , че суб -Сахарска Африка няма религиозни вярвания . Е , разбира се , че имат , и Вуду е просто извлечението от тези дълбоки религиозни идеи , които са се появили по време на трагедията с разпръсването на еврейския народ по време на робствената епоха .


Но това , което прави Вудуто толкова интересно е , че е това живо взаимоотношение между живите и мъртвите .


И така , живите раждат духовете .


Духовете могат да бъдат призовани изпод Великата Вода , като откликват на ритъма на танца , за да изместят душата на живия моментално , и така за този кратък блестящ момент , последователя става бог .


За това Вудистите обичат да казват , " " Вие белите хора ходите на църка , говорите за Господ .


Ние танцуваме в храма и ставаме Господ . " " И затова , че си обсебен , ти си превзет от духа , как можеш да бъдеш наранен ?


И така виждате тези удивителни демонстрации : Вуду последователи в транс , подаващи горящи въглени с безстрашие , по-скоро удивителна демонстрация за способността на разума , да афектира върху тялото , което понася това , когато е в състояние на крайна възбуда .


Сега , от всички хора , с които съм бил най-необикновените са Коги от Сиера Невада де Санта Марто в северна Колумия .


Потомци на дрената Тайронна цивилизация , които са застлали равнината на Карибския бряг в Колумбия , в пробуждането на завладяването , тези хора се оттеглили в изолиран вулканичен масиф , който се извисява на равнината на Карибския бряг .


В този окървавен континент това племе никога не е било завладявано от испанците .


И до този ден , те остават водени от ритуалите на жреца , но обучението за жрец е по-скоро невероятно .


Младите последователи са отнети от семействата си на три четири годишна възраст , и са уединени в сенчестия свят на мрака в каменни палатки в основата на ледниците за 18 години . Два девет годишни периода съзнателно избрани да имитират деветте месеца на бременност , които прекарват в отробата на майка си , сега метафорично са в отробата на великата майка .


И за това време те са посветени в ценностите на тяхната общност , ценности , които поддържат твърдението , че техните молитви и само техните молитви поддържат космическия — или можем да кажем екологичния — баланс .


В края на това невероятно посвещаване , един ден те са неочаквано са изведени навън , и за пръв път в живота си , на 18 годишна възраст , виждат изгрева . И в този кристален момент на съзнание на първа светлина , докато Слънцето започва да къпе наклоните , на зашеметяващо красивия пейзаж , изведнъж всичко , което са научили в абстракт е потвърдено от смайваща слава . Жреца отстъпва назад и казва , " " Виждаш ли ? Наистина е така както ти казавах .


Толкова е красиво . Твое е , за да го защитаваш . " " Наричат себе си старите братя и казват , че ние , които сме по-младите братя , сме отговорни за разрушението на света .


Сега , това ниво на интуиция става много важно .


Когато си мислим за туземци и пейзажи изцяло призоваваме Роусо и стария измамник на благордния дивак , който е идея за расист в неговата простото , или алтернативно призоваваме Тору и казваме , че тези хора са по-близо до Земята , отколкото нас .


Е , туземците не са нито сантиментални нито изпитват носталгия .


Няма много място за нито едно от тях в маларийските блата на Асмат или пронизващите ветрове в Тибет , но , независимо от всичко , през времето и ритуала , са забравили традиционната мистика на Земята , която е основана не на идеята да бъдеш самосъзнателно близо до нея , а на много по-фина интуиция : идеята , че Земята сама може да съществува , защото й се дава дъх чрез човешкото съзнание .


Сега , какво означава това ?


Означава , че малко дете от Андите , което е отгледано да вярва , че планината е Апу дух , който ще определи неговата съдба , ще бъде напълно различно човешко същество и ще има различна връзка с планината , от това младото дете , което е от Монтана и е отгледано да вярва , че планина е само купчина скала , която чака да бъде минирана .


Дали е издръжливостта на дух или купчина от руда няма връзка .


Това , което е интересно е метафората , която определя връзката между индивида и природния свят .


Аз бях отгледан в горите на Британска Колумбия , за да вярвам , че тези гори съществуваха , за да бъдат изсечени .


Това ме направи различно човешко същество от моите приятели сред Квагиултите , които вярват , че горите са били духа а Хуксук и на Пречупения Клюн на Небесата и на канибалните духове , които живеят на северния край на света , духове , които ще трябва да се обединят по време на инициацията Хаматса .


Сега , ако започнете да гледате на идеята , че тези култури могат да създадат различни реалности можете да започнете да разбирате някои от необикновените открития . Вземете това растение тук .


Това е снимка , която направих в Северозападна Амазония миналия април .


Това е аяхуаска , за която много от вас са чували , най-силното психоактивен препарат от шаманския репертоар .


Това , което прави аяхуаска пленителен не е чисто фармацестичния потенциал на този препарат а изработването му . Направен е само от два различни материала . От една страна имате дървесната лиана , която съдържа в себе си серии бета-карбонови киселини , хармаин , хармалаин , лек халюциноген . Ако разгледаме само лианата е по-скоро да имаме син мъглив пушек , който се носи през съзнанието ви , но е смесено с листа от шума от кафе , наречени Псикотриа виридис .


Това растение има много силни триптамини , много близки до мозъчния серотонин , диметрилтриптамин , 5-метоксидиметилтриптамин .


Ако някога сте виждали как Яномами изстрелват това нещо в носовете си , това вещество , което правят от различни билки , също съдържа метоксидиметилтриптамин .


Да изстреляте този прах в носа си е по-скоро да бъдете простреляни от пушка , докато сте се наредили да гледате барокови картини и да паднете в море от електричество . ( Смях ) Не създава изопачаване на действителността ; съдава разпадане на реалността .


Всъщност спорех с моя професор , Ричард Еван Шулц — който е човекът , разпалил психиделичната епоха с откриванието на магическите гъби в Мексико през 1930-е . Спорех , че не можем да класифицираме тези триптамини като халюциногени , защото докато сте под техния ефект , вече няма никой вкъщи , които да изпита халюцинация . ( Смях ) Нещото за триптамините е , че не могат да бъдат приемани през устата , защото са негодни за ядене поради ензима , който е намерен и в човешкия стомах , наречен моноамин окислител .


Могат да бъдат приети чрез устата само в съединение с друг химичен елемент , който прави моноамин окислителя годен за ядене .


Сега , изумителните неща са , че бета-въглеродите , които са открити в лианата са химически стабилизатори на моноамин окислители от определения вид , необходими да засилят триптамина . И си задавате такъв въпрос .


Как във флора от 80 000 вида от васкуларни растения , тези хора са открили тези две морфологически несвързани растения , които комбинирани по този начин , създават вид биохимическа версия на цялото да е по-добро от сумата на частите ?


Е , използваме този велик евфемизъм , опит и грешка , който е доказан да бъде безсмислен .


Но като питате индианците , те ви казват , " " Растенията ни говорят . " " Е , какво означава това ?


Това племе , Коуфан , има 17 различни вида от аяхуаска , всички от които те различават на огромни разстояния в гората , всички от които за нашето око са един и същ вид .


След това ги питате как са основали тяхната токсикология , а те ви отвръщат , " " Мислех , че знаете всичко за растенията .


искам да кажа , не знаете ли всичко ? " " И аз казах , " " Не . " " Е , оказва се , че взимате всички 17 вида в нощта на пълнолуние , и тогава ти подава различен ключ за всеки вид .


Сега , това няма да ви донесе докторска степен в Харвард , но е много по-интересно от това да броите тичинки . Сега , ( Аплодисменти ) проблема — проблема е , че дори тези от нас състрадателни с обвързването с тези туземни хора гледат на тях като на старомодни и цветни , но някакси принизени до реда на историята , докато реалния свят , означава нашия свят , продължава напред .


Е , истината е , че 20-ти век , 300 години от днес , няма да бъде запомнен с войните си или технологичните си октрития , а по-скоро като ера , в която сме стояли или активно подкрепящи или пасивно приемащи масовото разрушение на двете , биологично и културно разнообразие на планетата . Сега , проблема не е в промяната .


Всички култури през цялото време постоянно са били свързани в танц с нови възможностти на живота .


Проблема не е и в технологията .


Сиукските индианци не са спрели да бъдат Сиукси , когато са се отказали от лъка и стрелата , повече от това , когато Американците са спрели да бъдат Американци , когато са се отказали от коня и каруцата .


Не е промяната или технологията , която заплашва чистотата на етносферата . А властта . Жестокото лице на надмощието .


Където и да погледнете в света , ще откриете , че това не са култури , на които им е писано да изчезнат . Това са динамични живи хора , които да принудени да изчезват от отъждествени сили , които са над техния капацитет за адаптиране . Дали е ненадминатото изсичане на гори в родната земя на Пенан — номадски народ от югоизтояна Азия , от Саравак — хора , които са живели свободно в гората допреди едно поколение , и сега всичко е сведено до робство и проситуция по крайбрежието на реките , където можете да видите , че самата река е потънала в тиня , която изглежда че отнася половин Борнео


до южното Китайско море , където Японски превозвачи закачат светлина на хоризонта и са готови да напълнят камионите си със сурови дънери откъснати от гората . Или в случая с Яномами , при тях е проблема с болестите докарани до тях , по време на златната треска .


Или , ако отидем в планините на Тибет , където правя много проучвания напоследък , ще видите , че е грубото лице на политическото надмощие .


Знаете , геноцида , физическото изчезване на хората е общо осъждане на екзекуция , но етноцида , унищожението на начина на живот на хората , не е само не екзекутиране , а е световно — в много квартали — отпразнувано като част от стратегията за развитие .


И не можете да разберете болката на Тибет , докато не преминете през него пеша .


Веднъж пропътувах 6 000 мили от Ченгду в Западен Китай , над земята през югоизточен Тибет до Ласа с млад мой колега , и не беше докато се озовах в Ласа , да разбера лицата зад статистиките , за които чувате . 6 000 свещении паметника са изтръгнати и превърнати в прах и пепел . 1.2 милиона души убити от войниците по време на Културната революция .


Бащата на този младеж е бил преписан на Панчен Лама .


Това означава , че е бил убит незабавно по време на Китайското нашествие .


Чичо му избягва с Негово Светейшество в Диаспора , което завежда хората в Непал .


Майка му е била хвърлена в затвора за цената от — за престълението от това че е била богата .


Той е бил захвърлен в затвора на две годинки , да се крие под полата й , защото тя не можела да понася да е без него .


Сестрата , която направила това смело дело е била пратена в образователен лагер .


Един ден тя невнимателно стъпала върху лентата на Мао , и за това нарушение е била осъдена на седем години тежък труд .


Болката на Тибет е невъзможно да бъде преживяна , но избавителния дух на хората е нещо , в което да се загледаме .


И в края на крайщата , всичко това се свежда до избор . Искаме ли да живеем в монохромичен свят от монотомия или искаме да приемем полохромичния свят на разнообразието ?


Маргарет Мий , невероятния антрополог , каза преди да почине , че най-големият й страх е бил , че докато вървим към този любезена , аморфена , обширна представа за света , ние не само ще видим всичките разновидности на човешкото въображение смалено до по-тясна модалност на мисълта , но че ще се събудим от този сън някой ден и ще сме забравили , че има и други възможности .


И е важно да разберем , че нашия вид , най-вероятно е съществувал за ( 150 000 ) години .


Неолитната Революция — която ни е дала земеделието по това време сме се отдали на култа към семето , поезията на шамана е била заменена от прозата на отчето , ние сме създали недостатък от йерархическа специализация — това е само преди 10 000 години .


Модерния индустриален свят такъв какъвто го знаем е едва на 300 години .


Сега , плитката история не ми дава предположение , че имаме отговори на всички предисвикателства , които ще се изпречат пред нас в осигуреното ни хилядолетие .


Когато тези многобройни култури по света са попитани да обяснят значението на човешкото същество , те отговарят с 10 000 различни гласа .


И в тази песен ние ще преоткрием възможността от това да бъдем това , което сме : напълно съзнателен вид , напълно осъзнаващи осигуреното ни , че всички хора и всички градини , намират начин да виреят . И има големи моменти на оптимизъм .


Тази снимка я направих от северния края на Остров Бафин , когато отидох на лов за нарвали с няколко Инуити , и този човек , Олайук , ми разкара прекрасна история за дядо си .


Канадското правителство не винаги е било мило с Интуитете , и през 1950 , за да основем соверенитета си , ние сме ги принудили да се заселят .


Дядото на този възрастен човек , отказал да отиде .


Семейството , страхуващо се за неговия живот , взели всички негови оръжия от инструментите му .


Сега , трябва да разберете , че Инуитите не се страхували от студеното ; те се възползвали от него .


Плъзгачите на техните шейни оригинално били направени от риба увите в кожа на канадски елен .


И така , дядото на този мъж не се страхувал от Арктическата нощ или от виелицата , която духала .


Той просто излязал навън , смъкнал си панталона направен от тюленова кожа и се изходил в ръката си . Докато изпражненията започнали да замръзвал , той ги оформил в острие .


Той се изплюл на края на ножа от изпражнения и когато бил замръзнал до твърдо нещо , той заклал едно куче с него .


Той съдрал кучето и импровизирал впряг , взел ребрата от кучето и импровизирал шейна , впрегнал съседно куче , и изчезнал през ледените късове , препасал ножа .


Говорим да успееш да се измъкнеш с нищо . ( Смях ) И това , по много начини , ( Аплодисменти ) е символ на съпротива от Инуитите и всички туземни хора по света .


Канадското правителство , през Април на 1999 , върна пълния контрол на Инуитите на площ от земя , която е по-голяма от Калифорния и Тексас сложени заедно .


Това е нашата родна земя . Казва се Нунавут .


Независима територия е . Те имат контрол над всички минерални залежи .


Невероятен пример за това как национално съзнание може да достигне — да изиска реституция за своя народ .


И последно , вкрая , мисля че е очевидно поне за всики от нас , които са пътували по тези далечни места на планетата , да осъзнаем , че не са толкова отдалечени .


Те са родни земи на някого .


Те представляват разклонения на човешкото въображение , което датира от изгрева на времето . И за всички нас мечтите на тези деца , като мечтите на нашите деца , стават част от голата география на надеждата .


И така , това , което се опитваме да направим в National Geographic най-накрая , е , че вярваме , че политиците никога няма да постигнат нищо .


Мислим , че полемиките — ( Аплодисменти ) мислим , че полемиките не са убедителни , но мислим , че разказването на истории може да промени света , и така ние най-вероятно сме най-добрата институция за разкаване на истории в света . Получаваме по 35 милиона читатели в уебстраницата ни всеки месец .


156 нации предават нашия телевизионен канал .


Списанията ни са четени от милиони .


И това , което правим е серия от пътешествия до етносферата , където ще накараме нашите читатели и зрители да поставят такова културно чудо на което не могат да помогнат , но остават смаяни от това , което виждат , и се надяваме , че поради това , ще използват това последователно , един по един , за да разкрият главното откровение на антропологията : че този свят заслужава да съществува по различен начин , че може да намерим начин да живеем в напълно мултикултурен плуралистичен свят , където цялата мъдрост на всички хора , може да допринесе за нашето благополучие .


( Много ви благодаря .


( Аплодисменти )


_ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


В училище учехме много за Никога обаче не учехме за останалия свят , _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ докато изведнъж всичко се промени .


Когато бях на седем , видях първата публична екзекуция в живота си ,


_ _ NULL _ _ и никога не бях изпитвала глад .


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ видях нещо ужасно , което


_ _ NULL _ _ а изтощеното дете в прегръдките й се взираше безпомощно в лицето на майка си .


Все по-често имаше аварии с електроснабдяването . Всичко около мен беше ужасно тъмно през нощта . _ _ NULL _ _ идващи през близката река .


_ _ NULL _ _ която се явява граница между


Както виждате , реката се стеснява на места , _ _ NULL _ _