ולרכבת הזאת קוראים התקף לב .


מצאתי את עצמי בבית-חולים במחלקה לטיפול נמרץ , מחלים אחרי ניתוח דחוף .


ופתאום הבנתי משהו שאליו לגמרי לא התייחסתי לפני כן .


התחלתי לשאול את עצמי שאלות : " " למה אני ? " " " למה עכשיו ? " " למה כאן ? "


" האם הרופא שלי יכול היה להזהיר אותי ? "


ובכן , הדבר שאני רוצה לעשות כעת , בכמה דקות שיש לי איתכם זה לדבר על הנוסחה לחיים , ובריאות טובה .


גנטיקה , סגנון חיים וסביבה .


אלה הגורמים שעלולים להוות סכנה עבורינו , ואם נדע לשלוט בהם , נוכל לחיות חיים טובים , עם בריאות תקינה .


טוב , אני מבין את החלק של גנטיקה וסגנון חיים .


אתם יודעים למה אני מבין את זה ?


מכוון שהרופאים שלי , באופן קבוע שואלים אותי על זה .


יצא לכם פעם , למלא את השאלונים הרפואים הארוכים האלה , בחדר אצל רופא המשפחה שלכם ?


כלומר , אם יש לכם באמת מזל , יצא לכם למלא אותם יותר מפעם אחת , נכון ?


( צחוק ) לעושות את זה פעם אחר פעם . והם שואלים אותכם שאלות . על סגנון החיים שלכם , היסטוריה המשפחתית ההיסטוריה הרפואית , היסטוריית הניתוחים , אלרגיות ... שכחתי עוד היסטוריה כלשהי ?


אבל לא התייחסתי למשתנה הזה של המשוואה . ואני לא חושב , שהרופאים שלי באמת מתייחסים למשתנה הזה .


מה זה אומר , " " הסביבה שלי " " ?


טוב , זה יכול לומר הרבה דברים .


אלו החיים שלי . אלו המקומות שבהם חייתי .


לכולנו יש אותם .


ובזמן שאני מדבר , אני מציע לכם לחשוב בכמה מקומות גרתם ?


רק תחשבו על זה , כלומר , תביטו על כל חייכם ותחשבו על זה .


ואתם תבינו , שביליתם את חייכם במגוון מקומות שונים .


ביליתם אותם במנוחה , ביליתם אותם בעבודה .


ואם אתם כמוני , ביליתם במטוס כמות די מכובדת של זמן בכל מיני נסיעות .


כך שזה לא כל כך פשוט כשמישהו שואל אותכם : " " איפה אתם גרים , איפה אתם עובדים , ואיפה אתם מבלים את זמנכם ?


ואיפה אתם נחשפים לסכנות שאתם אפילו לא מודעים אליהם ? " " טוב , כאשר אני עושה את החישוב הזה לעצמי , אני תמיד מגיע למסקנה ש 75 אחוז מזמני אני מבלה במספר מצומצם יחסית של מקומות .


ואני לא מתרחק יותר מדי מהמקומות האלה רוב הזמן , למרות שאני אוהב לטייל בכל העולם .


עכשיו , אני רוצה לקחת אתכם למסע קצר .


ואני אתחיל מהעיר סקראנטון בפנסילבניה .


אני לא יודע אם יש פה ילידים של צפון פנסילבניה , אבל במקום הזה ביליתי את 19 השנים הראשונות של חיי , ונשמתי עם הריאות הקטנות שלי .


כלומר , נשמתי ריכוזים גבוהים של דו תחמוצת גופרית , דו תחמוצת הפחמן וגז מתאן במינונים לא ידועים במשך 19 שנים .


ואם אי פעם הייתם בחלק הזה של המדינה , אתם בטח מזהים את הערמות האלה של פסולת פחם בוערת ומעשנת .


אז החלטתי לעזוב את החלק הזה של העולם . והתחלתי לנוע לכיוון המערב התיכון .


ולבסוף , עצרתי בעיר לואיסוויל בקנטאקי .


טוב , שם החלטתי להשתכן במקום שנקרא ראברטאון .


הם מייצרים פלסטיק . הם משתמשים בכמויות ענקיות של כלורופראן ובנזין .


אז ביליתי 25 שנים , כאשר ריאותי שכבר היו בגיל הביניים , נשמו ריכוזים שונים של הכימיקלים האלה .


ביום בהיר זה נראה כך , שום דבר לא נראה לעין .


זה די בוגדני וזה באמת קרה .


ואז החלטתי באמת להיות חכם , והסכמתי לעבודה ההיא בחוף המערבי .


ועברתי לעיר רדלאנדס שבקליפורניה .


נחמד מאוד , ושם הריאות שלי , שהיו כבר מבוגרות , או בגיל הזהב , כמו שאני אוהב לקרוא לזה התמלאו בחלקיקי אבק , פחמן דו חמצני וריכוז גבוה מאוד של אוזון .


בסדר ? ריכוז כמעט הגבוה ביותר בכל הארץ .


טוב , ככה זה נראה ביום בהיר .


אם הייתם שם אי פעם , אתם יודעים על מה אני מדבר .


אז מה לא בסדר עם התמונה הכללית של כל זה ?


בתמונה הכללית אנו רואים פער ענק .


יש משהו שאף פעם לא קרה בחדר רופא המשפחה שלי : הרופא אף פעם לא שאל אותי על המקומות שבהם חייתי .


אף אחד מהם לא שאל אותי אף פעם , " איפה גרת ? "


הם לא שאלו אותי , מה האיכות של המים שאני שותה , או מה האיכות של האוכל , שאני מכניס לבטן .


הם באמת לא עושים את זה . החלק הזה חסר .


תסתכלו על הנתונים האלה .


הנתונים האלה קיימים בכל העולם - מדינות משקיעות מיליארדי דולרים במחקרים מהסוג הזה .


כאן , הקפתי בעיגול את המקומות שבהם הייתי גר .


וכנראה , שאם הייתי מתכננן לקבל התקף לב , בחרתי במקומות המושלמים לזה . נכון ?


אז כמה אנשים חיים בשטח הלבן ?


כמה מהנוכחים כאן , רוב חייהם גרו במקומות שנמצאים בשטח הלבן ?


מישהו ? יש לכם מזל .


וכמה גרו במקומות שבשטח האדום ?


לכם אין כל כך מזל .


קיימים אלפים של מפות מהסוג הזה והם מופיעים בספרי האטלס בכל העולם .


הם נותנים לנו איזה שהוא מושג על מה הולך לקרות במפגש הרכבת שלנו .


אבל שום דבר מזה לא מופיע בתיק הרפואי שלי .


וגם לא בתיקים שלכם .


ובכן , זה חבר שלי פול .


הוא העמית שלי . הוא איפשר לסלולרי שלו להיות במעקב במשך שנתיים בכל שעות היממה , שבעה ימים בשבוע 365 ימים בשנה , וכל שעתיים לסמן את מקום הימצאו .


וכמו שאתם רואים הוא היה במספר מקומות שונים בארה ' ' ב .


וכאן המקום שבו הוא היה רוב הזמן .


אם תשימו לב , יכול להיות שתעלו על רמז לשאלה מה פול אוהב לעשות .


למישהו יש ניחוש ? סקי . נכון .


אם נביט לעומק בנקודה הזו , נוכל לראות בדיוק באיזה מקום פול היה רוב הזמן .


כל הנקודות השחורות כאן הן מקומות של שחרור חומרים רעילים שנמצאים תחת פיקוח של סוכנות להגנת הסביבה ( EPA ) .


האם ידעתם על קיומם של הנתונים האלה ?


הם קיימים לגבי כל מקום מיושב בארה ' ' ב , וכל אחד מכם יכול לקבל את הנתונים האלה .


ובכן , הנייד שלנו יודע לרשום את מיקומנו .


כמו במקרה של פול . הוא השתמש באיי-פון שלו .


ובסופו של הדבר , כולנו יכולים לעשות את זה .


הרופא שלנו יכול להחזיק מולו את הנתונים האלה ברגע שאנו נכנס אליו לחדר במקום חשבונית מהקבלה על זה ששילמתי על הביקור . נכון ?


זאת יכולה להיות ההערכה הקטנה שלי .


ואז הוא יסתכל על הדף ויגיד : " " חכה רגע ביל , אני לא הייתי ממליץ לך , רק בגלל שאתה כאן , בקליפורניה היפה , וחם ונעים כל יום בחוץ לצאת לריצה קלה כל יום בשש בערב .


לדעתי זה לא רעיון טוב , ביל , לפי הנתונים האלה . הייתי רוצה להעביר לכם שני מסרים ברורים .


אוקי , הראשון הוא - אנו חייבים ללמד את הרופאים שלנו על חשיבותם של הנתונים הגיאוגרפים .


זה נקרא גאו-רפואה . כיום , בעולם קיימות כמה תוכניות שמתרכזות בעניין הזה .


הן כולן בשלבים של פיתוח .


והן זקוקות לתמיכה . אנו צריכים ללמד את הרופאים לעתיד בכל העולם את החשיבות של הנתונים שחלקתי איתכם היום .


הדבר השני שאנו צריכים לעשות זה בזמן שאנו מבזבזים מיליארדי דולרים בכל העולם על בניית תיקיה רפואית אלקטרונית , לוודא שנתונים גיאוגרפיים יהיו חלק מהתיקייה הזאת .


עניין זה מהווה חשיבות לא רק לרופאים , אלא גם לחוקרים שברשותם ימצא מאגר נתונים רחב לצרכי המחקר .


אבל יחד עם זאת , זה יהיה שימושי גם לנו .


אם נתונים אלה היו בידי , יכול להיות שהייתי מחליט לא לעבור לבירת האוזון של ארה ' ' ב . לא ? הייתי יכול לעשות את ההחלטה הזו .


או שיכולתי להתדיין עם המעביד שלי כדי לקבל החלטה שתהיה אופטימאלית גם לי וגם לחברה .


עם זאת , הייתי רוצה לאמר שג ' ק לורד אמר את זה לפני כמעט 10 שנים .


תסתכלו על זה לרגע .


זו הייתה המסקנה הסופית של אטלס הבריאותי של דארתמות ' , עם הרעיון שאנו יכולים להסביר את השינויים הגיאוגרפיים שבאים לידי ביטוי במחלות , רמת החולי ובריאות , ואיך שמערכת הבריאות שלנו פועלת .


זה היה המסר שלו בציטוט הזה .


והייתי אומר שהוא קלט את זה כבר לפני 10 שנים .


ובכן , הייתי מאוד רוצה לראות שאנו באמת מתחילים לתפוס את כהזדמנות , להכניס את הנתונים האלה לתיקיה הרפואית .


אני רוצה לסכם בזה , שלדעתי האישית , אם מדברים על בריאות גיאוגרפיה תמיד חשובה .


ואני מאמין שמידע גאוגרפי יכול לעשות אותי ואותכם יותר בריאים . תודה לכם .


( מחיאות כפיים )


אומנתי להיות מתעמלת קרקע במשך שנתיים בהונאן , סין , בשנות השבעים .


כשהייתי בכיתה א ' , הממשלה רצתה להעביר אותי לבית ספר לספורטאים , כל ההוצאות משולמות .


אבל האמא-נמר-שלי [ אמא קשוחה ] אמרה , " " לא " " . ההורים שלי רצו שאהיה מהנדסת כמוהם .


לאחר ששרדו את המהפכה התרבותית , הם האמינו בתוקף שיש רק דרך אחת בטוחה אל האושר : עבודה בטוחה עם שכר נאה .


לא חשוב אם אני אוהב את העבודה או לא .


אבל החלום שלי היה להיות זמרת אופרה סינית .


זו אני מנגנת פסנתר הדמיוני שלי .


זמרת אופרה חייבת להתחיל אימונים בגיל צעיר ללמוד אקרובטיקה , אז ניסיתי את כל שיכולתי כדי ללכת לבית הספר האופרה .


אפילו כתבתי למנהלת בית הספר ולמנחה של תוכנית רדיו .


אבל אף מבוגר לא אהב את הרעיון .


המבוגרים לא האמינו שאני רצינית .


רק החברים שלי תמכו בי , אבל הם היו ילדים , חסרי אונים בדיוק כמוני .


אז בגיל 15 , ידעתי שאני מבוגרת מדי מכדי להתאמן .


ושהחלום שלי לעולם לא יתגשם .


פחדתי כי למשך שארית חיי רק אושר מדרגה שנייה יהיה הטוב ביותר שאוכל לקוות לו .


אבל זה כל כך לא הוגן .


אז הייתי נחושה בדעתי למצוא משהו אחר .


אין אף אחד מסביב כדי ללמד אותי ? בסדר .


פניתי לספרים .


אני השבעתי את הרעב שלי לקבלת ייעוץ הורי מתוך הספר הזה על משפחה של סופרים ומוסיקאים . [ " " התכתבות במשפחה של פו ליי " " ] מצאתי את המודל שלי לחיקוי של אישה עצמאית בזמן שהמסורת הקונפוציאנית דורשת ציות . [ " " ג ' יין אייר " " ] ולמדתי להיות יעילה מהספר הזה . [ " " תריסר - זה יותר זול " " ] התמלאתי השראה ללמוד בחו " " ל לאחר קריאת אלה .


[ " " העבודה השלמה של סנמאו " " ( ידוע גם כ ' אקו צ ' אן ' ) ] [ " " שיעורים מההיסטוריה " " של נאן הואג ' ין ] הגעתי לארה " " ב בשנת 1995 , אז אילו ספרים קראתי בארה " " ב בהתחלה ?


ספרים שהיו אסורים בסין , כמובן .


" " האדמה הטובה " " ספר על חיי האיכרים הסיניים .


זה פשוט לא נוח לתעמולה . הבנתי .


התנ " " ך מעניין , אבל מוזר .


( צחוק ) זהו נושא ליום אחר .


אבל הדיבר החמישי לי התגלות : " כבד את אביך ואת אמך . "


" " כבוד " " , אמרתי . " " זה כל כך שונה , וטוב יותר מציות . " " אז זה הפך לכלי שעזר לי לטפס החוצה מהמלכודת הקונפוציאנית הזאת של האשמה ולהתניע מחדש את מערכת היחסים שלי עם הורי .


המפגש עם תרבות חדשה גם התניע אצלי הרגל של קריאה השוואתית .


המציעה תובנות רבות .


לדוגמה , בהתחלה , אני מצאתי את המפה הזו ממש לא במקום כי זה מה שסטודנטים סיניים גדלים איתו .


מעולם לא עלה בדעתי , שסין לא חייבת להיות במרכז העולם .


ושהמפה למעשה מבטאת זווית ראייה של מישהו .


קריאה השוואתית למעשה אינה דבר חדש .


זוהי פרקטיקה סטנדרטית בעולם האקדמי .


יש אפילו תחומי מחקר כמו השוואה דתית והשוואה ספרותית .


השוואה וניגודים נותנים לחוקרים הבנה מלאה יותר של נושא .


אז חשבתי , טוב , אם קריאה השוואתית עבודת עבור המחקר , למה לא לעשות את זה גם בחיי היומיום ?


אז התחלתי לקרוא ספרים בזוגות .


הם יכולים להיות על אנשים - [ " " בנג ' מין פרנקלין " " מאת וולטר איזקסון ] [ " " ג ' ון אדמס " " מאת דיוויד מק ' קלאו ] - המעורבים באותו אירוע או חברים עם חוויות משותפות .


[ " " היסטוריה פרטית " " מאת קתרין גראהם ] [ " " כדור השלג : וורן באפט ועסקי החיים , " " מאת אליס שרדר ] אני גם השוויתי את אותם הסיפורים בז ' אנרים שונים — ( צחוק ) [ כתבי הקודש : בגירסת המלך ג ' יימס ] [ " " כבש " " מאת כריסטופר מור ] — או סיפורים דומים מתרבויות שונות , כמו שג ' וזף קמפבל עשה בספרו הנפלא . [ " " כוחו של מיתוס " " מאת ג ' וזף קמבל ] לדוגמה , גם ישו וגם בודהה עברו דרך שלושה הפיתויים .


עבור ישו , הפיתויים הם כלכלי , פוליטי ורוחני .


עבור בודהה , הם כולם פסיכולוגיים : תאווה , פחד , וחובה חברתית - מעניין .


אם אתה יודע שפה זרה , זה גם כיף לקרוא את הספרים האהובים עליך בשתי שפות .


[ " " הדרך של צ ' ואנג צו " " מאת תומס מרטון ] [ " " דאו : דרך הנהר " " מאת אלן ווטס ] במקום ללכת לאיבוד בתרגום , מצאתי שיש הרבה להרוויח .


לדוגמה , רק דרך התרגום הבנתי " " אושר " " פשוטו כמשמעו בסינית " " שמחה מהירה . " " הא !


" " כלה " " בסינית פשוטו כמשמעו " " אמא חדשה . " " אה-אה .


( צחוק ) ספרים נתנו לי פורטל קסום להתחבר עם אנשים מהעבר ומן ההווה .


אני יודעת שאני לעולם לא ארגיש בודדה או חסרת אונים שוב .


כשיש לך חלום שהתנפץ זה באמת כלום בהשוואה למה שרבים אחרים סבלו .


הגעתי לאמונה שההגשמה היא לא המטרה היחידה של חלום .


מטרתו החשובה ביותר היא לחבר אותנו עם המקום ממנו מגיעים החלומות , מאיפה שהתשוקה מגיעה , מהמקום שממנו מגיע האושר .


גם חלום שהתנפץ יכול לעשות זאת עבורך .


אז בזכות ספרים , אני כאן היום , שמחה , חיה שוב עם מטרה ובהירות , רוב הזמן .


אז הלוואי וספרים יהיו איתכם תמיד .


תודה לכם .


( מחיאות כפיים ) תודה . ( מחיאות כפיים ) תודה רבה . ( מחיאות כפיים )


אני אמריקאי , מה שאומר , בגדול , שאני מתעלם מפוטבול אלא אם כן הוא כולל בחורים בגודל שלי או בגודל של ברונו שנתקלים אחד בשני במהירות קיצונית .


לאחר שזה נאמר , היה ממש קשה להתעלם מפוטבול בשבועות האחרונים .


אני נכנס לטוויטר ויש שם כל מיני מילים מוזרות שבחיים לא שמעתי : פיפה , ווווזלה , בדיחות מוזרות על תמנונים .


אבל מה שבאמת די הלחיץ אותי , שלא הצלחתי לפענח , זה המשפט הזה : " " קלה אה בוקה , גלוואו " " . אם נכנסתם לטוויטר בשבועות האחרונים , בטח ראיתם את זה .


זה היה נושא מגמתי ענק .


בתור אמריקאי שדובר רק שפה אחת , אני מן הסתם לא יודע מה משמעות הביטוי .


אז נכנסתי לטוויטר , ושאלתי כמה אנשים אם הם יכולים להסביר לי מה זה " " קלה אה בוקה , גלוואו " " . ולמרבה המזל , ידידיי הברזילאים היו נכונים מאוד לעזור .


הם הסבירו שציפור הגלוואו היא תוכי נדיר שנמצא בסכנת הכחדה והוא בסכנה נוראית .


למעשה , אני אתן להם לספר לכם עליה עוד קצת .


המספר : מילה על גלוואו , זן ציפור נדיר מאוד . שמקורו בברזיל .


בכל שנה , למעלה מ300,000 ציפורי גלוואו נהרגות במהלך מצעד הקרנבל .


אית ' ן צוקרמן : ברור שזה מצב טראגי , וזה נהיה יותר גרוע , למעשה .


מסתבר שלא רק שתוכי הגלוואו הוא מאוד נאה , שימושי לכיסויי ראש , יש לו סגולות הזייתיות ברורות , מה שאומר שיש בעיה נוראית עם התעללות בגלוואו .


כמה אנשים חולניים ומעוותים מצאו את עצמם מסניפים גלוואו .


והוא בסכנת הכחדה נוראית .


החדשות הטובות הן שהקהילה הגלובלית — שוב , כך ידידיי הברזילאים מספרים לי — שולחת יד לעזרה .


מסתבר שליידי גאגא הוציאה סינגל חדש — למעשה , חמישה או שישה סינגלים חדשים , ככל שידוע לי — שכותרתם " " קלה אה בוקה , גלוואו " " . וידידיי הברזילאים מספרים לי שאם רק אפרסם בטוויטר את המשפט " " קלה אה בוקה , גלוואו " " , 10 סנטים ייתרמו לקמפיין עולמי להצלת הציפור הנדירה והיפהפייה הזאת .


עכשיו , רובכם הבנתם שזאת הייתה מתיחה , ולמעשה , מתיחה טובה מאוד .


המשמעות של " " קלה אה בוקה , גלוואו " " היא שונה לחלוטין .


בפורטוגזית , המשמעות היא " " תסתום את הפה , גלוואו " " . והיא מתייחסת ספציפית לבחור הזה , גלוואו בוואנו , שהוא פרשן הכדורגל המוביל של " " רדה גלובו " "


ומה שהבנתי מידידיי הברזילאים זה שהבחור הזה הוא פשוט מכונת קלישאות .


הוא יכול להרוס את המשחק הכי מעניין ע " " י פליטת קלישאות שוב ושוב ושוב .


אז ברזילאים הלכו למשחק הראשון הזה נגד צפון קוריאה , שמו את הכרזה הזאת , התחילו קמפיין בטוויטר וניסו לשכנע את כולנו לפרסם בטוויטר את הביטוי : " " קלה אה בוקה , גלוואו " " . ואכן , הם הצליחו בזה כל כך שזה היה בראש הרשימה בטוויטר במשך שבועיים .


יש כמה — יש כמה לקחים שאפשר ללמוד מזה .


והלקח הראשון , שאני חושב שהוא חשוב , הוא שאתה לא יכול לטעות בלבקש מאנשים להיות פעילים ברשת , כל עוד האקטיביזם פירושו רק לפרסם משפט בטוויטר .


אז כל עוד אקטיביזם הוא כזה פשוט , די קל לעשות אותו .


הדבר השני שאפשר ללמוד מזה , דרך אגב , הוא שיש הרבה ברזילאים בטוויטר .


יש יותר מחמישה מיליון .


בנוגע לייצוג ארצי , 11 אחוזים מגולשי האינטרנט בברזיל נמצאים בטוויטר .


זה מספר הרבה יותר גבוה מאשר בארה " " ב או בבריטניה .


לצד יפן , זאת המדינה השניה בגודלה בייצוג ע " " י האוכלוסיה .


אם אתם משתמשים בטוויטר או ברשתות חברתיות אחרות , ולא הבנתם שזה מרחב עם הרבה ברזילאים , אתם כמו רובנו .


כי מה שקורה ברשת חברתית זה שאתה מתקשר עם אנשים שבחרת לתקשר איתם .


ואם אתה כמוני , בחור אמריקאי גדול , חנוני ולבן , אתה נוטה לתקשר עם הרבה בחורים אמריקאים חנונים ולבנים נוספים .


ואין לך בהכרח את ההכרה בכך שטוויטר הוא מרחב ברזילאי ביותר .


זה גם מפתיע מאוד בעיניי אמריקאים רבים , שזה מרחב אפרו-אמריקאי ביותר .


טוויטר עשו מחקר לאחרונה .


הם הסתכלו על האוכלוסייה המקומית שלהם .


הם מאמינים ש24 אחוזים ממשתמשי הטוויטר האמריקאים הם אפרו-אמריקאים .


זה גבוה בערך פי שתיים מייצוג האפרו-אמריקאים באוכלוסייה .


ושוב , זה הדהים הרבה משתמשי טוויטר , אבל זה לא אמור להדהים .


והסיבה שזה לא אמור להדהים היא שבכל יום אתה יכול להיכנס לנושאים משתנים .


ואתה נוטה למצוא נושאים שהם כמעט לגמרי שיחות אפרו-אמריקאיות .


זאת הדמייה שנעשתה ע " " י פרננדו ויגאס ומרטין ווטנברג , שני מעצבי הדמיות מדהימים , שהסתכלו על כמות התנועה בטוויטר בסופ " " ש אחד ובסופו של דבר גילו שהרבה מהנושאים המתחלפים האלה הם בעיקרון שיחות מופרדות — ובדרכים שלא הייתם מצפים .


מסתבר שדליפות נפט היא שיחה לבנה ברובה , שפיקניק היא שיחה שחורה ברובה .


והדבר המטורף פה הוא שאם אתה רוצה למזג את מי שאתה רואה בטוויטר , זה במרחק לחיצה קצרה , פשוטו כמשמעו .


אתה לוחץ על תגית הפיקניק , יש שיחה שונה לגמרי שמשתתפים בה אנשים שונים לגמרי .


אבל ניתן לומר שרובנו לא עושים זאת .


אנחנו מוצאים את עצמנו בתוך " " בועות מסנן " " , כפי שידידי אלי פריסר קורא להם , שם אנחנו רואים אנשים שאנחנו כבר מכירים ואנשים דומים לאנשים שאנחנו כבר מכירים .


ואנחנו נוטים לא להסתכל על התמונה הגדולה יותר .


עבורי , אני מופתע מזה , כי לא ככה האינטרנט היה אמור להיות .


אם תחזרו לימים הראשונים של האינטרנט , כשאנשי חזון אינטרנטיים כמו ניק נגרופונטה כתבו ספרים גדולים כמו " " להיות דיגיטלי " " , התחזית הייתה שהאינטרנט הולך להיות כוח עוצמתי להפליא להחליק הבדלים תרבותיים , לשים את כולנו בשדה משותף בסגנון זה או אחר .


נגרופונטה פתח את ספרו עם סיפור על הקושי שבבניית קשרים בעולם האטומים .


הוא בכנס טכנולוגיה בפלורידה


והוא מסתכל על משהו מגוחך באמת ובתמים , שזה בקבוקים של מי " " אוויאן " " על השולחן .


ונגרופונטה אומר שזה מטורף .


זאת הכלכלה הישנה .


הכלכלה שמניעה אטומים כבדים ואיטיים למרחקים ארוכים , דבר שקשה לעשותו .


אנחנו מתקדמים לעבר עתיד של ביטים , שם הכל מהיר , חסר משקל .


זה יכול להיות בכל מקום בעולם בכל עת .


וזה הולך לשנות את העולם כפי שאנחנו מכירים אותו .


נגרפונטה צדק לגבי הרבה דברים .


בנושא הזה הוא טעה לגמרי .


מסתבר שבהרבה מקרים אטומים הם הרבה יותר ניידים מביטים .


אם אני נכנס לחנות בארצות הברית , מאוד מאוד קל לי לקנות מים שהוכנסו לבקבוקים בפיג ' י , ונשלחו בעלות גבוהה לארצות הברית .


למעשה , קשה לי להפליא לראות סרט פיג ' יאני .


להקשיב למוסיקה פיג ' יאנית זה קשה מאוד עבורי .


קשה לי מאוד להשיג חדשות פיג ' יאניות , וזה דבר מוזר , בגלל שלמעשה המון דברים קורים בפיג ' י .


יש ממשלת הפיכה . יש ממשלה צבאית .


יש סנקציות נגד התקשורת .


זה למעשה מקום שכדאי לנו לשים לב אליו כרגע .


זה מה שקורה לדעתי .


אני חושב שאנחנו נוטים להסתכל הרבה על תשתית הגלובליזציה .


אנחנו מסתכלים על המסגרת שמאפשרת לחיות בעולם המקושר הזה .


וזאת מסגרת שכוללת דברים כגון נתיבי טיסות .


היא כוללת דברים כגון כבלי האינטרנט .


אנחנו מסתכלים על מפה כמו זאת , ונראה כאילו העולם כולו שטוח כי הכל נמצא במרחק קפיצה או שתיים .


אתה יכול לעלות על מטוס בלונדון , אתה יכול למצוא את עצמך בבנגלור עוד היום .


שתי קפיצות ואתה בסובה , בירת פיג ' י .


הכל נמצא בהישג ידך .


כשאתה מתחיל להסתכל על מה שבאמת זורם מעל הרשתות האלה , אתה מקבל תמונה שונה מאוד .


אתה מתחיל להסתכל על איך הטיסות הבינלאומיות נעות , ופתאום אתה מגלה שהעולם לא מתקרב להיות שטוח .


הוא מלא גושים .


יש בעולם חלקים מקושרים מאוד .


יש בעיקרון נתיב ענקי בשמיים בין לונדון וניו יורק .


אבל תסתכלו על המפה הזאת , ואתם יכולים לצפות בה במשך , נגיד , שתיים או שלוש דקות .


לא תראו יותר מדי מטוסים נוסעים מדרום אמריקה לאפריקה .


ותגלו שיש בעולם חלקים שהם מנותקים באופן שיטתי .


כשאנחנו מפסיקים להסתכל על התשתית שמאפשרת את החיבור , ואנחנו מסתכלים על מה שקורה בפועל , אנחנו מתחילים להבין שהעולם לא פועל בדיוק כפי שאנחנו חושבים שהוא פועל .


אז הנה הבעיה שעניינה אותי בעשור האחרון , פחות או יותר .


העולם אכן נעשה גלובלי יותר .


הוא נעשה מקושר יותר .


חלק גדול יותר של בעיות הן בקנה מידה עולמי .


חלק גדול יותר של הכלכלה שלנו הוא בקנה מידה עולמי .


והתקשורת שלנו פחות עולמית מיום ליום .


אם צפית במהדורת טלוויזיה בארה " " ב בשנות ה70 , 35 עד 40 אחוזים מהם היו חדשות בינלאומיות במהדורת חדשות הערב .


הכמות ירדה ל 12 עד 15 אחוזים .


וזה נותן לנו השקפה מסולפת מאוד על העולם .


זאת שקופית שאליסה מילר הראתה בהרצאה קודמת בטד .


אליסה היא נשיאת " " פאבליק רדיו אינטרנשיונל " " .


והיא הכינה קרטוגרמה , שבעיקרון זאת מפה מעוותת שמבוססת על מה שמהדורות חדשות טלוויזיה אמריקאיות בחנו במשך חודש .


ואפשר לראות שכשאתה מעוות מפה בהתבסס על תשומת לב , העולם בחדשות טלוויזיה אמריקאיות מצומצם לכדי מין ארה " " ב מנופחת וענקית .


ועוד כמה מדינות נוספות שפלשנו אליהן .


וזאת מהות התקשורת שלנו , בעיקרון .


ולפני שתגיעו למסקנה שזה רק עניין של חדשות טלוויזיה אמריקאית — שהיא איומה , ואני מסכים שהיא איומה — אני ממפה כלי תקשורת עילית כגון הניו יורק טיימס , ואני מקבל את אותו הדבר .


כשמסתכלים על הניו יורק טיימס ועל כלי תקשורת עילית נוספים , מקבלים בעיקר תיאורים של אומות עשירות מאוד ושל המדינות שפלשנו אליהן .


מסתבר שאמצעי תקשורת חדשים לא בהכרח עוזרים לנו הרבה .


זאת מפה שיצר מארק גראהם שנמצא בהמשך הרחוב במכון האינטרנט של אוקספורד .


וזאת מפה של מאמרים בוויקיפדיה שקודדה לפי מקומות .


ותשימו לב שיש נטייה ברורה לכיוון צפון אמריקה ואירופה המערבית .


אפילו בתוך האנציקלופדיות , שאנחנו יוצרים את התוכן שלהן באופן מקוון , יש נטייה כבדה לכיוון המקומות שבהם חלק גדול מכותבי וויקיפדיה נמצאים , מאשר לשאר העולם .


בבריטניה אתה יכול לקום , אתה יכול לקחת את המחשב שלך כשאתה יוצא מהמפגש הזה , אתה יכול לקרוא עיתון מהודו או מאוסטרליה , מקנדה , חס וחלילה מארה " " ב .


סביר להניח שלא תעשה זאת .


אם תסתכלו על צריכת מדיה באינטרנט — במקרה הזה , בעשרת משתמשי האינטרנט המובילים — למעלה מ95 אחוזים מקהל קוראי העיתונים נמצאים באתרי חדשות הפנים .


זה אחד מהמקרים הנדירים בהם ארה " " ב למעשה קצת יותר טובה מקנדה , כי למעשה אנחנו אוהבים לקרוא את החדשות שלכם , ולא ההיפך .


אז כל זה התחיל להוביל אותי לחשוב שאנחנו במצב שאני קורא לו קוסמופוליטיות דמיונית .


אנחנו מסתכלים באינטרנט .


אנחנו חושבים שאנחנו מקבלים תמונה נרחבת של העולם .


מדי פעם אנחנו נתקלים בעמוד בסינית , ואנחנו מחליטים שבאמת יש לנו את הטכנולוגיה הטובה ביותר להתחבר לשאר העולם .


ואנחנו שוכחים שרוב הזמן אנחנו בודקים את תוצאות המשחקים של הבוסטון רד סוקס .


אז זאת בעיה אמיתית — ולא רק בגלל שזאת שנה קשה לרד סוקס — אלא זאת בעיה אמיתית בגלל שכפי שאנחנו דנים פה בטד , הבעיות האמיתיות של העולם הבעיות שמעניין לפתור הן בקנה מידה וטווח גלובליים , הן דורשות שיחות גלובליות על מנת לקבל פתרונות גלובליים .


זאת בעיה שאנחנו מוכרחים לפתור .


אז הנה החדשות הטובות .


במשך שש שנים אני מסתובב עם החבר ' ה האלה .


זאת קבוצה שנקראת " " קולות גלובליים " " .


זהו צוות של בלוגרים מרחבי העולם .


המשימה שלנו הייתה לתקן את התקשורת העולמית .


התחלנו ב 2004 .


אולי שמתם לב שלא כל כך הצלחנו עד כה .


אני גם לא חושב שאנחנו הולכים לפתור את הבעיה בעצמנו .


אבל ככל שאני חושב על זה , אני חושב יותר שכמה דברים שלמדנו בדרך , הם לקחים חשובים לגבי הדרך שבה עלינו לעשות את החיווט מחדש אם אנחנו רוצים להשתמש ברשת בשביל להרחיב את העולם .


הדבר הראשון שצריך לקחת בחשבון הוא שיש חלקים בעולם שהם " " נקודות שחורות " " מבחינת תשומת לב .


במקרה הזה — מפת העולם בלילה מאת נאס " " א — הן שחורות , פשוטו כמשמעו , בגלל העדר חשמל .


ופעם חשבתי שנקודה שחורה על המפה הזאת פירושה שאי אפשר להשיג משם מדיה כי יש צרכים בסיסיים יותר .


מה שהתחלתי להבין זה שאפשר להשיג מדיה , זה פשוט דורש המון עבודה . וצריך כמות עצומה של עידוד .


אחת מהנקודות השחורות היא מדגסקר , מדינה שבד " " כ מזוהה יותר עם הסרט של דרים וורקס מאשר באנשים הנהדרים שחיים שם .


וכך האנשים שהקימו את מועדון פוקו במדגסקר לא דאגו לנסות לשנות את התדמית של המדינה שלהם .


הם עשו דבר הרבה יותר פשוט .


זה היה מועדון ללימוד אנגלית וללימוד מחשבים ואינטרנט .


אבל מה שקרה זה שמדגסקר עברה הפיכה אלימה .


רוב התקשורת העצמאית הושבתה .


ותלמידי התיכון שלמדו לכתוב בלוגים במועדון פוקו פתאום מצאו את עצמם מספרים לקהל בינלאומי על ההפגנות , על האלימות , כל מה שקרה בתוך המדינה .


אז לתוכנית קטנה מאוד שנועדה לגרום לאנשים לשבת מול מחשבים , לפרסם את הרעיונות שלהם , לפרסם תקשורת עצמאית , בסופו של דבר הייתה השפעה עצומה על מה שאנחנו יודעים על המדינה הזאת .


הבעיה עם זה היא שאני מניח שרוב האנשים פה לא מדברים מלגסית .


אני גם מניח שרובכם לא מדברים אפילו סינית — שזה קצת עצוב כשחושבים על זה , כי עכשיו זאת השפה עם הייצוג הכי חזק באינטרנט .


למרבה המזל אנשים מנסים להבין איך לתקן את זה .


אם אתה משתמש בגוגל כרום ואתה נכנס לאתר בשפה הסינית , תראה תיבה נחמדה בראש הדף , שמזהה אוטומטית שהדף בסינית . ובלחיצת עכבר מהירה היא תיתן לך תרגום של הדף .


למרבה הצער , זהו תרגום מכאני של הדף .


ולמרות שגוגל טוב מאוד בכמה שפות , הוא דווקא די נוראי בסינית .


והתוצאה יכולה להיות די מצחיקה .


מה שאתם באמת רוצים — מה שאני באמת רוצה , בסופו של דבר זה את היכולת ללחוץ על כפתור ולשים את זה בהמתנה כך שבן אדם יוכל לתרגם את זה .


ואם אתם חושבים שזה מגוחך , זה לא .


יש עכשיו קבוצה בסין שנקראת יי-ין .


ויי-ין היא קבוצה של 150,000 מתנדבים שמתחברים לרשת כל יום .


הם מחפשים את התוכן המעניין ביותר בשפה האנגלית .


הם מתרגמים בערך 100 מאמרים ביום מעיתונים חשובים , אתרים חשובים .


הם מפרסמים אותם באינטרנט בחינם .


זהו פרוייקט של בחור בשם זאנג לי , שחי בארצות הברית בזמן המהומות בלהסה ושלא יכל להאמין כמה משוחד היה הסיקור התקשורתי האמריקאי .


והוא אמר : " " אם יש דבר אחד שאני יכול לעשות , אני יכול להתחיל לתרגם , כדי שהאנשים בין המדינות האלה יתחילו להבין אחד את השני קצת יותר טוב . " " ושאלתי אליכם היא כזאת : אם יי-ין יכולים לגייס 150,000 איש לתרגם את האינטרנט האנגלי לסינית , איפה היי-ין של השפה האנגלית ?


מי מטפל בסינית , שיש לה עכשיו 400 מיליון גולשים ברשת ?


אני משער שלפחות לאחד מהם יש משהו מעניין לומר .


אז גם אם נמצא דרך לתרגם מסינית , לא בטוח שנוכל למצוא את זה .


כשאנחנו מחפשים מידע באינטרנט , בעיקרון יש לנו שתי אסטרטגיות .


אנחנו משתמשים בחיפוש הרבה .


וחיפוש זה דבר נהדר אם אתה יודע מה אתה מחפש .


אבל אם אתה מחפש לגלות דברים במקרה , אם אתה רוצה להיתקל במשהו שלא ידעת שאתה צריך , הגישה העיקרית שלנו היא להסתכל ברשתות החברתיות שלנו , להסתכל אצל החברים שלנו .


במה הם צופים ? אולי גם אנחנו צריכים לצפות בזה .


הבעיה היא שבסופו של דבר מה שאתה מקבל אחרי כמה זמן זה את תורת העדר .


אתה מוצא את עצמך בעדר עם הרבה אנשים שהם בטח דומים לך , שיש להם תחומי עניין דומים לשלך .


וקשה מאוד להשיג אינפורמציה מהעדרים האחרים , מהחלקים האחרים של העולם ששם אנשים מתקבצים ומדברים על תחומי העניין שלהם .


בשביל לעשות את זה , בנקודה מסויימת אתה צריך שמישהו יקח אותך מהעדר שלך לעדר אחר .


אתה צריך מדריך .


זאת אמירה אל-חוסייני . היא העורכת של " " קולות גלובליים " " במזרח התיכון .


התפקיד שלה הוא אחד מהקשים בעולם .


בנוסף שלזה שהיא צריכה לדאוג שהתורמים הישראלים והפלסטינאים שלנו לא יהרגו אחד את השני , היא חייבת להבין מה יעניין אתכם לגבי המזרח התיכון .


ובמובן של לנסות להסיט אתכם מהמסלול הרגיל שלכם , וכדי לנסות לגרום לכם לשים לב לסיפור של מישהו שנמנע מעישון במהלך חודש הרמדאן , היא חייבת לדעת משהו על קהל בינלאומי .


היא חייבת לדעת איזה סיפורים זמינים .


היא תקליטנית , למעשה .


היא אוצרת אנושיות מיומנת שיודעת איזה חומר זמין עבורה , שיכולה להקשיב לקהל , ושמסוגלת לברור ולדחוף אנשים קדימה באופן זה או אחר .


אני לא חושב שזה תהליך אלגוריתמי בהכרח .


אני חושב שמה שנהדר באינטרנט זה שהוא מקל בהרבה על תקליטנים שרוצים להגיע לקהל רחב יותר .


אני מכיר את אמירה .


אני יכול לשאול אותה מה לקרוא .


אבל בעזרת האינטרנט , היא בעמדה שבה היא יכולה לומר להרבה אנשים מה לקרוא .


וגם אתם יכולים להקשיב לה , אם זאת הדרך שבה אתם מעוניינים להרחיב את הרשת שלכם .


אז ברגע שאתם מתחילים להרחיב בדרך זו , ברגע שאתם מתחילים להאיר קולות בנקודות השחורות , ברגע שאתם מתחילים לתרגם , ברגע שאתם מתחילים לאצור , אתם מוצאים את עצמכם במקומות משונים מאוד .


זאת תמונה מהבלוג האהוב עלי , פחות או יותר , והוא " " אפריגאדג ' ט " " .


ו " " אפריגאדג ' ט " " הוא בלוג שסוקר טכנולוגיה בהקשר אפריקאי .


וספציפית , הוא סוקר נפח בקיברה שבניירובי , שהופך מוט של רכב שטח למפסלת קרה .


וכשאתה מסתכל על התמונה הזאת אתה עלול לחשוב , " למה זה אמור לעניין אותי ? "


והאמת היא שהבחור הזה בטח יוכל להסביר לכם את זה .


זהו אריק הרסמן . אולי ראיתם אותו מסתובב בכנס .


הוא מכונה " " אפריקאי לבן " " .


הוא גם חנון אמריקאי נודע , אבל הוא גם קני ; הוא נולד בסודן , גדל בקניה .


הוא דמות מגשרת .


הוא אדם שיש לו רגליים בשני העולמות , תרתי משמע — אחת בעולם קהילת הטכנולוגיה האפריקאית , אחת בעולם קהילת הטכנולוגיה האמריקאית .


ולכן הוא יכול לספר סיפור על הנפח בקיברה ולהפוך אותו לסיפור על שימוש חוזר בטכנולוגיה , על חדשנות מתוך אילוצים , על חיפוש אחר השראה שמתבסס על שימוש חוזר בחומרים .


הוא מכיר עולם אחד , והוא מוצא דרך לספר על זה לעולם אחר , שלשניהם יש לו קשר עמוק .


אני די משוכנע שהדמויות המגשרות האלו הן העתיד של האופן שבו אנחנו מנסים להפוך את העולם לרחב יותר באמצעות שימוש באינטרנט .


אבל הבעיה עם גשרים , בסופו של דבר , היא שצריך שמישהו יחצה אותם .


וכאן אנחנו מתחילים לדבר על קסנופילים ( בעלי חיבה לדברים זרים ) .


אז אם הייתי מוצא את עצמי בליגת הפוטבול הארצית ( NFL ) אני חושב שבעונה המתה הייתי מטפל בפצעים שלי , נהנה מהבית שלי וכן האלה — אולי גם מקליט אלבום היפ-הופ .


דהאני ג ' ונס , שהוא הבלם האחורי האמצעי של הסינסנטי בנגלס , יש גישה קצת שונה לעונה המתה .


יש לדהאני תוכנית טלוויזיה .


היא הנקראת " " דהאני מתקל את העולם " " . ובכל שבוע בתוכנית הזאת , דהאני מטייל למדינה אחרת בעולם .


הוא מוצא קבוצת ספורט מקומית .


הוא מתאמן איתם במשך שבוע , ומתחרה איתם .


והסיבה שהוא עושה את זה היא לא רק שהוא רוצה להתמחות באגרוף תאילנדי .


אלא בגלל שבשבילו , ספורט היא שפה שמאפשרת לו לפגוש את מלוא רוחבו ונפלאותיו של העולם .


עבור חלק מאיתנו זו יכולה להיות מוסיקה . עבור חלק מאיתנו זה יכול להיות אוכל .


עבור חלק גדול מאיתנו זו יכולה להיות ספרות או כתיבה .


אבל יש כל מיני טכניקות שונות שמאפשרות לך לצאת ולהסתכל על העולם ולמצוא את מקומך בתוכו .


מטרת השיחה שלי פה היא לא לשכנע את האנשים בחדר הזה לאמץ את הקסנופיליה שבכם .


אני משער — מכיוון שאתם נמצאים בכנס שנקרא " " טד גלובל " " — שרובכם קסנופילים , בין אם אתם משתמשים במונח הזה ובין אם לא .


במקום , האתגר שלי הוא כזה .


לא מספיק לקבל החלטה אישית שאתה רוצה עולם רחב יותר .


אנחנו חייבים להבין איך לחווט מחדש את המערכות שיש לנו .


אנחנו חייבים לתקן את התקשורת שלנו .


אנחנו חייבים לתקן את האינטרנט . אנחנו חייבים לתקן את החינוך שלנו .


אנחנו חייבים לשנות את מדיניות ההגירה שלנו .


אנחנו צריכים לבחון דרכים ליצור יכולת להגיע לתגליות במקרה , להפוך תרגום לנרחב , ואנחנו צריכים למצוא דרכים לאמץ ולהלל את הדמויות המגשרות האלו .


ואנחנו צריכים להבין איך לטפח קסנופילים .


זה מה שאני מנסה לעשות . אני זקוק לעזרתכם .


( מחיאות כפיים )


ביסודו של דבר , מתרחש אירוע דמוגרפי גדול .


וייתכן שחציית קו 50 האחוזים של האוכלוסיה העירונית היא נקודת מפנה כלכלית . העולם הוא כעת מפה של קישוריות .


פעם פריס , לונדון וניו-יורק היו הערים הגדולות ביותר .


מה שקורה כיום הוא קץ עליית המערב . זה נגמר .


המספרים הסופיים מדהימים .


אז מה בעצם קורה ? ובכן , הכפרים בכל העולם מתרוקנים .


השאלה היא : מדוע ?


והרי האמת הבלתי-רומנטית : ' ... ואוויר העיר יוציאך לחפשי ' , אמרו בגרמניה של הרנסנס . אז יש מי שהולכים למקומות כמו שנגחאי , אך הרוב פונים לערים הלא-חוקיות , היכן שהאסתטיקה שולטת .


ואלה אינם בהכרח אנשים מוכי עוני .


אלו אנשים שיוצאים מהעוני מהר ככל יכולתם .


אלו הבונים הדומיננטיים , ובמידה רבה גם המעצבים הדומיננטיים .


יש להם תשתית תוצרת בית וחיי עיר תוססים .


שישית מהתוצר הלאומי הגולמי של הודו מקורו במומבאי .


הם משתדרגים כל הזמן , ולפעמים הממשלה עוזרת .


החינוך הוא האירוע המרכזי שיכול להתרחש בערים .


מה קורה ברחובות מומבאי ?


אל גור יודע . למעשה , הכל .


אין אבטלה בשכונות הבלתי-חוקיות . כולם עובדים .


שישית מכלל האנושות חיה שם . במהרה זה יגדל .


אז הנה שורת המחץ הראשונה : הערים ניטרלו את פצצת האוכלוסין .


והנה שורת המחץ השניה :


אלו החדשות ממרכז העיר , והנה זה בפרספקטיבה .


הכוכבים נוצצים על חיי כדור הארץ מזה מיליארדי שנה .


עכשיו אנחנו מנצנצים אליהם בחזרה .


תודה רבה .


בלילה שלפני נסיעתי לסקוטלנד , הוזמנתי להנחות את הגמר של התוכנית ״ כוכב נולד ״ הסינית בשנחאי מול קהל חי של 80,000 איש באיצטדיון .


נחשו מי היה הכוכב האורח ?


סוזן בויל .


ואמרתי לה ״ אני נוסעת לסקוטלנד מחר . ״ היא שרה מקסים , ואפילו הצליחה לומר כמה מילים בסינית . [ סינית ] ובכן זה לא כמו " " שלום " " או " " תודה . " " הדברים הרגילים .


הפירוש הוא " " בצל ירוק בחינם . " " למה היא אמרה זאת ?


כי זאת הייתה אחת השורות ששמעה מהמקבילה הסינית שלנו לסוזן בויל - אישה בת חמישים ומשהו , מוכרת ירקות בשנחאי , שאוהבת לשיר אופרות מערביות , אבל היא לא הבינה אנגלית , צרפתית או איטלקית , אז היא בחרה להחליף את המילים בשמות של ירקות בסינית .


( צחוק ) והמשפט האחרון של נסון דורמה שהיא שרה באיצטדיון היה " " בצל ירוק בחינם " " אז כשסוזן בויל אמרה זאת , 80,000 איש בקהל שרו יחדיו


זה היה קורע מצחוק .


אז אני מניחה שגם סוזן בויל ומוכרת הירקות משנחאי באו מהשוליים


הן היו בעלות הסיכויים הנמוכים ביותר להצלחה בעסק הזה ששמו בידור , יחד עם זאת , האומץ והכישרון שלהן פרצו להן דרך .


התוכנית והפלטפורמה העניקה להן במה להגשים את חלומותיהן .


ובכן , להיות שונה זה לא כל כך קשה .


אנו כולנו שונים מבחינות שונות .


אבל לדעתי להיות שונה זה טוב , כי אתה מציג נקודת מבט שונה .


יתכן שיש לך סיכוי לחולל שינוי .


הדור שלי היה בר מזל לחוות ולהשתתף בשינוי הצורה ההיסטורי של סין שגרם לכל כך הרבה שינויים בעשרים , שלושים השנים האחרונות .


אני זוכרת בשנת 1990 , כשסיימתי את הקולג ׳ הגשתי את מועמדותי למשרה במחלקת המכירות במלון חמישה כוכבים הראשון בבייג ' ין , שרתון " " החומה הסינית " " - הוא עדיין קיים .


אז לאחר שתוחקרתי במשך חצי שעה ע " " י המנהל היפני , הוא לבסוף אמר , " " אז ככה , גברת יאנג , יש לך אילו שאלות לשאול אותי ? " " אזרתי אומץ וקור רוח ואמרתי , " " כן , אבל האם תוכל לומר לי , מה בדיוק אתה מוכר ? " " לא היה לי מושג מהי בכלל מחלקת מכירות במלון חמישה כוכבים .


זה היה היום הראשון שרגלי דרכה במלון חמישה כוכבים .


בערך באותו הזמן , ניגשתי לאודישן - האודישן הפתוח הראשון מאז ומעולם של הטלויזיה הממלכתית הסינית - יחד עם עוד אלף תלמידות קולג ' .


המפיק סיפר לנו שהם מחפשים מישהי מתוקה , תמימה יפיפייה עם פנים רעננות .


כשהגיע תורי , קמתי ואמרתי , " " מדוע האישיות של כל הנשים בטלויזיה חייבת להיות יפה , מתוקה , תמימה ואתם יודעים , תומכת ?


מדוע הן לא יכולות להחזיק בדיעה משלהן וקול משלהן ? " " חשבתי שקצת פגעתי בהם .


אבל למעשה הם מאד התרשמו מדברי


וכך עליתי לסיבוב השני של ההתמודדות . ולאחר מכן השלישי והרביעי .


לאחר שבעה סיבובים של התמודדות , נשארתי השורדת האחרונה .


וכך הופעתי בטלויזיה הממלכתית בתוכנית בזמן צפיית השיא .


ותאמינו או לא זו הייתה התוכנית הראשונה בטלווויזיה הסינית שהתירה למנחים שלה לדבר מהראש ללא שיקראו תסריט מאושר


( מחיאות כפיים ) והקהל השבועי שלי בעת ההיא מנה בין 200 ל 300 מיליון איש .


ובכן לאחר כמה שנים החלטתי לנסוע לארה " " ב ולאוניברסיטת קולומביה על מנת ללמוד לתואר שני . ואז הקמתי חברת תקשורת משלי , דבר שהיה בלתי נתפס בשנים שהתחלתי את הקריירה שלי .


אז אנו עושים דברים רבים .


ראיינתי יותר מאלף איש בעבר .


ולפעמים ישנם צעירים שפונים אלי שאומרים " " לאן , שינית את חיי . " " ואני מרגישה גאווה בשל כך .


יחד עם זאת , אנו כל כך ברי מזל להיות עדים לשינוי הצורה של כל המדינה .


השתתפתי בתהליך המכרז לקראת האולימפיאדה בבייג ' ין


ייצגתי את תערוכת האקספו בשנחאי .


ראיתי את סין מאמצת את העולם אל לבה ולהפך .


אבל לפעמים אני חושבת , מה קורה עם הדור הצעיר של היום ?


כיצד הם שונים , ומה השינויים שהם הולכים לחולל לצורך עיצוב העתיד של סין . או יותר מכך , של העולם ?


אז היום אני רוצה לדבר על אנשים צעירים דרך הפלטפורמה של מדיה חברתית .


ראשית , מי הם ? איך הם נראים ?


ובכן שמה של נערה זאת הוא גו מיימיי - בת 20 , יפייפיה .


היא השוויצה בתיקים היקרים שלה , בגדים ומכונית במיקרובלוג שלה , שהוא הגירסה הסינית לטוויטר .


היא טענה שהיא המנכ " " לית של הצלב האדום בלשכת המסחר [ ארגון צדקה גדול בסין ] .


היא לא לקחה בחשבון שהיא נגעה בעצב רגיש ועוררה תהיות בכל המדינה . כמעט מהומה , כנגד האמינות של הצלב האדום .


הויכוח כל כך התלהט שהצלב האדום היה צריך לכנס מסיבת עתונאים על מנת להבהיר את הנושא . והחקירה נמשכת .


בינתיים , נכון לעכשיו , אנו יודעים שהיא המציאה לעצמה את התואר - כנראה כי היא מרגישה גאה להיות מזוהה עם צדקה .


כל הפריטים היקרים האלו ניתנו לה במתנה על יד החבר שלה . שהיה במועצת המנהלים במחלקה אחת של הצלב האדום בלשכת המסחר .


זה מאד מסובך להסביר .


אבל בכל המקרה הציבור עדיין לא קונה את זה .


זה עדיין רותח .


זה מדגים לנו חוסר אמון כללי בארגון ממשלתי או בארגון שנתמך ע " " י הממשלה , שהיה חסרה בו השקיפות בעבר .


כמו כן זה מראה לנו את הכוח וההשפעה של המדיה החברתית כמו מיקרובלוג .


המיקרובלוג פרץ בשנת 2010 , עם כמות כפולה של מבקרים וכמות משולשת של זמן גלישה .


ב SINA.COM , פורטל חדשות גדול , יש לבדו יותר מ 140 מיליון מיקרובלוגרים .


ב TENCENT , מאתיים מיליון .


הבלוגרית הפופולרית ביותר - זאת לא אני - היא כוכבת קולנוע . ויש לה יותר מ 9.5 מיליון עוקבים או מעריצים .


בערך 80 אחוז מהמיקרובלוגרים הם אנשים צעירים , מתחת לגיל 30 .


ומאחר , כפי שאתם יודעים , שהתקשורת המסורתית נשלטת ע " " י הממשלה , מדיה חברתית מציעה פתח לשחרור של קצת קיטור .


ובגלל שאין יותר מדי פתחים אחרים , החום שיוצא דרך הפתח הזה הוא לעיתים חזק מאד , פעיל ואפילו אלים .


אז דרך מיקרובלוגים אנו מצליחים להבין את הנוער הסיני טוב יותר .


אז איך הם שונים ?


ראשית , רובם נולדו בשנות ה 80 ו 90 , תחת מדיניות " " הילד האחד " " .


ובגלל ההפלות המלאכותיות של משפחות שהעדיפו בנים על בנות , יש לנו כרגע 30 מיליון יותר גברים צעירים מנשים .


זה יכול לגרום לסכנה אפשרית לחברה . אבל מי יודע , אנו בעולם שהופך גלובלי , הם יכולים לחפש חברות במדינות אחרות .


לרובם יש חינוך טוב למדי .


אחוז האנאלפבתים בסין בקרב הדור הזה הוא מתחת לאחוז אחד .


בערים , 80 אחוז מהנערים הולכים לקולג ' .


אבל הם עומדים בפני סין מזדקנת עם אוכלוסיה של בני 65 ומעלה שמגיעה לשבעה ומשהו אחוזים השנה . ועומדת להיות 15 אחוזים עד לשנת 2030 .


ואתם יודעים שיש לנו את המסורת שהדור הצעיר תומך כלכלית במבוגרים , ודואג להם כשהם חולים .


אז זה אומר שזוגות צעירים יצטרכו לתמוך בארבעה הורים עם תוחלת חיים של 73 שנים .


לפיכך לאנשים צעירים לא כל כך קל להתפרנס


ישנו עודף היצע של בוגרי קולג '


באיזורים העירוניים . לבוגרי קולג ' מוצעת משכורת התחלתית של בערך 400 דולר לחודש בה בשעה ששכר הדירה הממוצע הוע מעל 500 דולר .


אז מה עושים ? הם חייבים לחלוק מקום - צפופים במקום מאד מצומצם כדי לחסוך כסף - והם קוראים לעצמם " " שבטי נמלים . " " ואלו שמוכנים להתחתן ורוצים לקנות דירה משלהם מבינים שהם צריכים לעבוד במשך 30 עד 40 שנה על מנת להרשות לעצמם לקנות את דירתם הראשונה


היחס באמריקה יעלה לזוג חמש שנים של השתכרות , אבל בסין זה 30 עד 40 שנה עם מחירי הנדל " " ן מרקיעי השחקים .


מתוך 200 מיליון העובדים שעברו לערים , 60 אחוזים הם צעירים .


הם מוצאים עצמם נקרעים בין האיזורים העירוניים לבין האיזורים החקלאיים .


רובם לא מעונינים לחזור לכפר , אבל אין להם תחושת שייכות .


הם עובדים שעות ארוכות עם פחות הכנסה , פחות תשלומי רווחה .


והם יותר חשופים לפגיעה בשל פיטורין , עקב אינפלציה , צמצום ההלוואות מהבנקים , תיסוף הרנמינבי [ המטבע הסיני ] , או ירידה בביקוש מאירופה וארה " " ב של המוצרים שהם מייצרים .


יחד עם זאת , בשנה שעברה , התרחש אירוע מזעזע במפעל בדרום סין של קבלנות משנה 13 עובדים צעירים בסוף שנות העשרה ותחילת העשרים התאבדו , פשוט אחד אחד כמו במגיפה מדבקת


אבל הם מתו בגלל סיבות אישיות שונות .


כל התקרית הזאת עוררה זעקת מחאה חברתית עצומה על הבידוד הפיזי והמנטלי כאחד , של אותם מהגרי עבודה .


אלו שחוזרים לאיזורים הכפריים , מתקבלים בברכה בבית מאחר שעם הידע , כישורים והקשרים שלהם שהם רכשו בערים , עם העזרה של האינטרנט , הם מצליחים לייצר עוד מקומות עבודה , לשדרג את החקלאות המקומית וליצור עסקים חדשים בשוק הפחות מפותח .


אז במשך השנים האחרונות , באיזורי החוף , הם מצאו את עצמם במצוקה של ידיים עובדות .


התרשימים האלו מראים רקע חברתי כללי יותר .


הראשון הוא מדד אנגל שמסביר שהעלות של הצרכים היומיומיים ירד באחוזים לאורך כל העשור האחרון , במונחי הכנסה למשפחה , לכדי 37 ומשהו אחוזים .


אבל לאחר מכן בשנתיים האחרונות , הוא מטפס ל 39 אחוזים , ומשקף עלייה בעלות המחייה .


מדד ג ' יני חצה כבר את הרף המסוכן של 0.4 .


כרגע הוא עומד על 0.5 - גרוע יותר מבאמריקה - מראה לנו את חוסר השיויון בהכנסה .


וכך אתם רואים את החברה כולה הופכת למתוסכלת בגלל איבוד חלק מהניידות שלה .


וכן התמרמרות ואפילו התרעומת כלפי העשירים ובעלי הכוח הוא נפוץ למדי .


אז כל האשמה בשחיתות או עסקאות מתחת לשולחן של רשויות או עסקים יעורר זעקת מחאה חברתית או אפילו מתיחות וחוסר שקט .


אז דרך חלק מהנושאים החמים במיקרובלוגים , אנו יכולים לראות מה הכי מעניין את הצעירים .


צדק חברתי ואחריות דיווח ממשלתית עומדים במקומות הראשונים של דרישותיהם .


בסביבות העשור האחרון , תהליכי עיור ופיתוח מסיביים הביאו לידיעתנו דו " " חות רבים על ההריסה הכפויה של נכסים פרטיים .


וזה עורר כעס ותסכול עצומים בקרב הדור הצעיר שלנו .


לפעמים אנשים נהרגים . ולפעמים אנשים מציתים את עצמם במחאה .


וכשאירועים כאלו מדווחים תכופות באינטרנט , הציבור זועק לממשלה לפעול על מנת לעצור את התופעה .


והחדשות הטובות הן שמוקדם יותר השנה , מועצת המדינה העבירה תקנה חדשה בעניין החרמת והריסת בתים והעבירה את הסמכות להורות על הריסה בכפייה , מהרשויות המקומיות לבית המשפט .


בדומה לכך , נושאים רבים אחרים הנוגעים לבטיחות הציבור הוא נושא חם באינטרנט .


שמענו על זיהום האוויר , זיהום המים , מזון מורעל .


ונחשו מה , יש לנו בשר בקר מזוייף .


יש להם מיני מרכיבי מזון שמברישים בעזרתם נתחי עוף או דג , והם נראים כמו בשר בקר


ולאחרונה , אנשים מודאגים ביותר משמן הבישול , מאחר שהתגלו אלפי אנשים מזקקים מחדש שמן בישול משאריות מזון של מסעדות .


אז כל אותם דברים עוררו זעקת זעם דרך האינטרנט


ולמזלנו , ראינו את הממשלה מגיבה מהר יותר וגם תכופות יותר לדאגות הציבור .


בזמן שנראה שהאנשים הצעירים די בטוחים לגבי מעורבותם בקביעת המדיניות הציבורית , אבל הם לפעמים מעט אבודים בנוגע למהוויהם מחייהם הפרטיים .


סין קרובה לעבור את ארה " " ב


כשוק מספר אחת למותגי יוקרה - זה לא כולל את ההוצאות הסיניות באירופה ומקומות אחרים .


אבל , יודעים מה , חצי מהצרכנים האלו משתכרים פחות מ 2,000 דולר .


הם אינם עשירים כלל .


הם מתייחסים לתיקים והבגדים הללו כסמל של זהות ומעמד חברתי .


וזוהי נערה שאומרת בפירוש בתוכנית היכרויות טלויזיונית שהיא מעדיפה לבכות בתוך BMW מאשר לחייך על גבי אופניים .


אבל בוודאי שיש לנו צעירים שעדיין מעדיפים לחייך , אם ב BMW או באופניים .


אז בתמונה הבאה אתם רואים תופעה מאד נפוצה הנקראת חתונה " " עירומה " " או נישואין " " עירומים " " .


זה לא אומר שהם לא ילבשו דבר בחתונה , אבל זה מראה שצעירים אלו מוכנים להינשא ללא בית , ללא מכונית , ללא טבעת יהלום וללא מסיבת חתונה , על מנת להראות את מחויבותם לאהבת אמת .


וכן , אנשים מיטיבים לעשות דרך מדיה חברתית .


והתמונה הראשונה הראתה לנו משאית שכולאת 500 כלבים חסרי בית שנחטפו לצורך הפיכתם למזון שאותרה ונעצרה על הכביש המהיר כשכל המדינה צופה דרך מיקרובלוגים .


הציבור תרם כסף , מזון כלבים והציעו להתנדב כדי לעצור את המשאית ההיא


ולאחר שעות של משא ומתן , 500 כלבים ניצלו .


והנה כאן אנשים שעוזרים למצוא ילדים אבודים .


אב שפירסם את תמונת בנו באינטרנט .


לאחר אלפי התיחסויות , הילד נמצא , וחזינו באיחוד מחדש של המשפחה באמצעות המיקרובלוגים .


אז אושר היא המילה הנפוצה ביוצר ששמענו במשך השנתיים האחרונות .


אושר לא קשור רק לחוויות אישיות ולערכים אישייים , אבל בנוסף מדובר גם על הסביבה .


הציבור חושב גם על השאלות הבאות : האם אנו עתידים עוד להקריב את הסביבה כדי לייצר תל " " ג גדול יותר ?


איך אנו מתכוונים לבצע את הרפורמות החברתיות והפוליטיות לא לפגר אחר הקצב של הצמיחה הכלכלית , לשמור על יציבות בת קיימא ?


וכן כמה המערכת מסוגלת לתיקון עצמי כדי לגרום ליותר שביעות רצון למרות כל מיני חיכוכים שמתרחשים בעת ובעונה אחת ?


אני מניחה שעל כל אותן שאלות הציבור עתיד לענות .


והדור הצעיר שלנו הולך לגרום לשינוי המדינה הזאת ובאותו הזמן לגרום לשינוי של עצמם .


תודה רבה לכם .


( מחיאות כפיים )


הדבר הזה פה מאחור , היה סרטן המוח שלי .


נחמד , לא ?


( צחוק ) מילת המפתח היא " " היה " " , ( אנחת רווחה ) .


( מחיאות כפיים ) להיות חולה בסרטן המוח היתה באמת , כפי שאתם מסוגלים לדמיין לעצמכם , בשורה שהכניסה אותי לשוק .


לא ידעתי דבר על סרטן .


בתרבויות מערביות , כשיש לך סרטן , אתה כאילו נעלם , במובן מסוים .


החיים שלך כבן-אדם מורכב , מוחלפים בנתונים רפואיים : תצלומי ההדמיה שלך , הבדיקות שלך , תוצאות המעבדה שלך , רשימת תרופות .


וכולם משתנים גם כן .


לפתע אתה הופך למחלה מהלכת .


רופאים מתחילים לדבר בשפה שאותה אתה לא מבין .


הם מתחילים להפנות אצבע לעבר הגוף שלך ולעבר תצלומי-ההדמיות שלך .


אנשים אחרים מתחילים להשתנות גם כן . כי הם מתחילים להתעסק עם מחלות , במקום עם בן האדם .


הם אומרים : " " מה אמר הרופא " " ? לפני שהם בכלל אומרים " " שלום " " . ובינתיים , אתם נשארים עם שאלות שאיש לא נותן לכם עליהן תשובה .


יש את שאלות ה " " אני יכול ? " " : האם אני יכול להמשיך לעבוד , כשיש לי סרטן ?


האם אני יכול ללמוד ? האם אני יכול לעשות אהבה ? האם אני יכול להיות יצירתי ?


ואתה תוהה : " " מה עשיתי , שזה מגיע לי ? " " אתה תוהה : " " האם אני יכול לשנות משהו באורח החיים שלי ? " " אתה תוהה : " " האם אני יכול לעשות משהו ?


האם יש אופציות אחרות ? " " וכמובן , הרופאים הם החבר ' ה הטובים בכל הסיפור הזה , מכיוון שהם מאוד מקצועיים ומחוייבים לריפוי שלך .


אבל הם גם מאוד רגילים להתעסקות עם חולים , אז הייתי אומר שהם לפעמים מאבדים את הרעיון שזה עינוי בשבילכם ושאתם הופכים , מילולית , לפציינטים — " פציינט " פרושו " זה שמחכה . "


( צחוק ) דברים משתנים , אבל באופן קלאסי , הם נוטים לא לערב אתכם , בדרך מסוימת , ללמוד על מצבכם , כדי לערב את החברים והמשפחה שלכם , או להראות לכם דרכים בהן אתם יכולים לשנות את סגנון החיים שלכם כדי להקטין את הסיכון במה שאתם עוברים .


אבל במקום , מכריחים אתכם לחכות ביידים של סדרה של אנשים זרים מומחים .


בעודי בבית החולים , ביקשתי תדפיס של התמונה של הסרטן שלי ודיברתי איתה .


זה היה באמת קשה להשיג , מפני שזה לא נפוץ לבקש תמונות של הסרטן שלכם .


דיברתי אליה ואמרתי , " " אוקיי , סרטן , אתה לא כל מה שיש לי .


יש לי יותר .


תרופה , מה שלא תהיה , תצטרך להתמודד עם כולי . " " וכך , למחרת , עזבתי את בית החולים בניגוד לעצה הרפואית .


הייתי נחוש לשנות את היחסים שלי עם הסרטן והייתי נחוש ללמוד יותר על הסרטן שלי לפני שאני אעשה משהו דרמטי כמו ניתוח .


אני אמן , אני משתמש בכמה סוגים של טכנולוגיות בקוד פתוח ומידע חופשי באמנות שלי .


אז הסיכוי הכי טוב שלי היה להוציא את הכל , להוציא את המידע החוצה , ולהשתמש בו כך שהוא יוכל להיות נגיש לכולם .


אז יצרתי אתר , שנקרא לה קורה , בו שמתי את המידע הרפואי שלי , ברשת .


למעשה הייתי צריך לפרוץ אותו ועל זה נוכל לדבר בהרצאה אחרת .


( צחוק ) אני בוחר את המילה הזו , לה קורה — לה קורה באיטלקית משמעה " " המרפא " " — מפני שבהרבה תרבויות שונות , יכולות להיות הרבה משמעויות למילה " " קיור " " .


בתרבויות המערביות שלנו , משמעה להכחיד או להפוך את התקדמות המחלה , אבל בתרבויות אחרות , לדוגמה , בתרבות מאסיה , מהמזרח התיכון , ממדינות לטיניות , מאפריקה , המשמעות שלה יכולה להיות עוד הרבה הרבה דברים .


כמובן , התעניינתי בדעות של רופאים ומספקי שרותי רפואה , אבל גם התעניינתי במרפא של האמן , של המשורר , של המעצב , של , מי יודע , המוזיקאים .


התעניינתי במרפא החברתי , התעניינתי במרפא הפסיכולוגי , התעניינתי במרפא הרוחני , התעניינתי במרפא הרגשי , התעניינתי בכל סוג של מרפא .


וזה עבד .


אתר לה קורה הפך לויראלי .


קיבלתי הרבה תשומת לב מהמדיה מאיטליה ומחוצה לה ובמהרה קיבלתי יותר מ 500,000 פניות — אימיילים , רשתות חברתיות — רובם היו הצעות לאיך לרפא את הסרטן שלי , אבל יותר מהן נגעו לאיך לרפא את עצמי כאדם שלם .


לדוגמה , אלפי סרטונים , תמונות , הופעות אמנות יוצרו ללה קורה .


לדוגמה , פה אנחנו רואים את פרנצ ' סקה פיני בהופעה שלה .


או , כמו שהאמן פטריק ליכטי עשה : הוא יצר פסל תלת מימדי של הגידול שלי ושם אותו למכירה ב-Thingiverse .


עכשיו גם לכם יכול להיות את הסרטן שלי !


( צחוק ) שזה דבר נחמד , אם אתם חושבים על זה , אנחנו יכולים לחלוק את הסרטן שלנו .


וזה נמשך — מדענים , מומחי רפואה מסורתיים , כמה חוקרים , רופאים — כולם התקשרו אלי כדי לתת לי עצות .


עם כל המידע והתמיכה האלה , הייתי מסוגל ליצור צוות של כמה מנתחי מוח , רופאים מסורתיים , אונקולוגים , וכמה מאות מתנדבים איתם הייתי מסוגל לדון במידע שקיבלתי , מה שהיה ממש חשוב .


ויחד , היינו מסוגלים ליצור אסטרטגיה למרפא שלי בהרבה שפות , לפי הרבה תרבויות .


והאסטרטגיה הנוכחית משתרעת על פני כל העולם ואלפי שנים של הסטוריה אנושית , שזה די מדהים בשבילי .


[ ניתוח ] הסריקות הבאות הראו , למרבה המזל , מעט עד בכלל לא גדילה של הסרטן .


אז הייתי מסוגל לקחת את הזמן ולבחור .


בחרתי ברופא שרציתי לעבוד איתו , בחרתי בבית החולים בו רציתי להיות , ובינתיים , נתמכתי על ידי אלפי אנשים , ואף אחד מהם לא חשב שאני מסכן .


כולם הרגישו שהם יכולים לקחת חלק פעיל בלעזור לי להבריא , וזה היה החלק הכי חשוב של לה קורה .


מה היו התוצאות ?


אני בסדר , אתם יכולים לראות , די בסדר .


( מחיאות כפיים ) יש לי חדשות מעולות : אחרי הניתוח — יש לי — היתה לי גליאומה די קטנה , שזה סוג " " טוב " " של סרטן שלא גדל הרבה .


שיניתי לחלוטין את חיי ואת אורח החיים שלי .


כל מה שעשיתי היה מתוכנן מחשבתית כדי להפוך אותי למעורב .


עד לרגעים האחרונים של הניתוח , שהיה מאוד עוצמתי , מטריצה של אלקטרודות הושתלו למוחי מהצד הזה , כדי להיות מסוגלים לבנות מפה פונקציונלית של מה שהמוח שולט בו .


וממש לפני הניתוח , היינו מסוגלים לדון במפה הפונקציונלית של המוח שלי עם הרופא , כדי להבין לאיזה סיכונים נכנסתי ואם היו כאלה שרציתי להמנע מהם .


כמובן , שהיו .


[ פתיחה ] והפתיחות הזו היתה באמת חלק בסיסי של לה קורה .


אלפי אנשים חלקו את הסיפורים שלהם , החוויות שלהם .


רופאים דיברו עם אנשים שהם בדרך כלל לא מייעצים להם כשהם חושבים על סרטן .


אני מייסד עצמאי , במצב תמידי של תרגום בין הרבה שפות , בו מדע נפגש עם רגשות ומחקר קונבנציונלי נפגש במחקר מסורתי .


[ חברה ] הדבר הכי חשוב בלה קורה היה להרגיש חלק מחברה באמת מעורבת ומחוברת שהנכונות שלה תלויה בבריאות של כל החלקים שלה .


ההופעה הגלובלית הזו היא קוד המרפא הפתוח שלי לסרטן ,


וממה שאני מרגיש , זה מרפא בשבילי , אבל לכולנו .


תודה לכם .


( מחיאות כפיים )


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ לא כל כך אהבו את ג ' סטין ביבר , _ _ NULL _ _


הרבה פעמים האדם ששאל _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ ואתו גם את ערכת פיתוח התוכנה , _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


זה אתגר גדול , כיצד ניתן להשתמש באייפד , ואילו אפליקציות צריך להעלות על האייפד ?


כך שאנחנו מקבלים פידבק ממורים בבית הספר _ _ NULL _ _


אז זהו משאב למורים , ומחנכים _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


הייתי רוצה להיכנס אנדרואיד תכנון ופיתוח והייתי רוצה להמשיך לקיים את מועדון היישומים שלי , _ _ NULL _ _


שלום לכולם . שמי מאק .


העבודה שלי היא לשקר לילדים , אבל אלה שקרים ישרים .


אני כותב ספרי ילדים , ויש ציטטה מדברי פאבלו פיקסו : " " כולנו יודעים שאמנות איננה אמת .


" " אמנות היא שקר שגורם לנו להבין את האמת , " " או לפחות את האמת שנותנים לנו להבין .


" " על האמן לדעת כיצד " לשכנע אחרים באמת שבשקריו . " שמעתי את זה לראשונה כשהייתי ילד , וזה מצא חן בעיני , אבל לא היה לי מושג מה זה אומר .


_ _ NULL _ _ אבל זה הנושא שעליו באתי לדבר אתכם היום , _ _ NULL _ _ אמת ושקרים , בדיון ומציאות .


אז איך אוכל לפרום את סבך המשפטים הזה ?


אז חשבתי , יש לי " " פאואר פוינט " " , נשרטט דיאגרמת " " ון " " .


[ אמת . שקרים . ] [ צחוק ] הנה זה . כאן . בום .


יש לנו אמת ושקרים וישנו המרחב הקטן הזה , הקצוות , באמצע . _ _ NULL _ _


המרווח הסיפי הזה , הוא האמנות .


_ _ NULL _ _ אבל גם זה לא ממש עוזר .


מה שאיפשר לי להבין את הציטטה , ומהי בעצם אמנות , לפחות אמנות הבדיון , היה העבודה עם ילדים .


פעם הייתי יועץ בקייטנה .


עסקתי בזה בחופשות הקיץ שלי מהקולג ' , ונהניתי מזה .


זו היתה קייטנת ספורט לילדים בני 4 עד 6 .


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


[ צחוק ] אני משחק ברמה של בן 4 , אז מה שקרה הוא _ _ NULL _ _ והם היו מתיישבים מתחת לעץ , אני כבר ישבתי שם — [ צחוק ] והייתי ממציא ומספר להם סיפורים ומספר להם סיפורים מהחיים שלי .


סיפרתי להם שבסופי-שבוע אני הולך הביתה ומרגל עבור מלכת אנגליה .


_ _ NULL _ _ שבכלל לא היו בקבוצה שלי , היו ניגשים אלי ואומרים , " " אתה מאק ברנט , נכון ?


" אתה המרגל של מלכת אנגליה . " _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


בפנטזיה שלי אלו היו נשים רוסיות חטובות , אבל , ילדים בני 4 — זה מה שיש בברקלי , קליפורניה . [ צחוק ]


והבנתי שהסיפורים שאני מספר הם אמיתיים בדרך מוכרת לי , וממש מלהיבים .


בעיני , השיא של זה היה — לעולם לא אשכח זאת — היתה ילדה קטנה בשם ריילי . היא היתה זעירה , והיא תמיד לקחה איתה את ארוחת הצהרים , והיתה זורקת את הפרי .


היא פשוט לקחה את הפרי , את המלון שאמא שלה ארזה לה בכל יום , והיא היתה זורקת אותו לשיחים והיתה אוכלת חטיפי פרי וגביעי פודינג , ואני אמרתי לה : " " ריילי , " אסור לך לעשות את זה . את חייבת לאכול את הפרי . " _ _ NULL _ _ ואני אמרתי : " " כי אם תמשיכי לזרוק את הפרי לשיחים , " מהר מאד יתחילו לצמוח כאן מלונים . " וזו הסיבה לדעתי שהתחלתי לספר לילדים סיפורים ולא הפכתי לתזונאי ילדים .


_ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ אז ביום האחרון של הקייטנה , קמתי מוקדם בבוקר והבאתי מלון ענק מהמכולת , _ _ NULL _ _ והסתרתי אותו בשיחים , ובארוחת הצהריים אמרתי : " ריילי , כדאי שתגשי לשם ותראי מה עשית . "


ו — [ צחוק ] — היא עברה בקושי בין השיחים , ואז עיניה התרחבו כל-כך , והיא הצביעה על המלון שהיה גדול יותר מהראש שלה , וכל הילדים רצו לשם והתאספו סביבה , ואחד הילדים שאל : " " היי , " למה יש עליו מדבקה ? " _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ " " לא להשליך את המדבקות בשיחים . — [ צחוק ]


" שימו אותן באשפה . אחרת זה הורס את הטבע . " _ _ NULL _ _ היא היתה כל-כך גאה .


ריילי ידעה שהיא לא גידלה מלון תוך 7 ימים אבל היא גם ידעה שכן . וזה קטע מוזר . אבל זה לא מוגבל רק לילדים .


זה בכל דבר . האמנות יכולה לקחת אותנו לשם .


היא נמצאה בדיוק במקום ההוא שבאמצע , המקום שאפשר לכנותו " " אמנות " " או " " בדיון " " .


אני אכנה אותו " " פלא " " .


זה מה שקולרידג ' כינה : " " ההשעייה מרצון של חוסר-האמונה " " , או מתן האמון הפואטי , בהתייחסו לרגעים שבהם סיפור כלשהו , מוזר ככל שיהיה , מזכיר במשהו את האמת , ואז אפשר להאמין לו .


לא רק ילדים יכולים להגיע לשם .


גם מבוגרים יכולים , ואנו מגיעים לשם כשאנו קוראים .


ולכן , בעוד יומיים , _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ למרות שדבר מזה לא קרה .


או כשאנשים הולכים ללונדון ומבקרים ברחוב בייקר כדי לראות את דירתו של שרלוק הולמס , למרות ש- " " 221בי " " הוא רק מספר שצוייר על בניין שהכתובת הזו מעולם לא שכנה בו .


ידוע לנו שדמויות אלה אינן אמיתיות , אבל יש לנו רגשות אמיתיים ביחס אליהן , ואנו מסוגלים לכך . ברור לנו שאותן דמויות אינן אמיתיות ,


אבל ברור לנו גם שהן כן .


ילדים מסוגלים לכך בקלות רבה יותר מאשר מבוגרים , ולכן אני אוהב לכתוב עבור ילדים .


לדעתי , ילדים הם הקהל הכי טוב לספרות בדיונית רצינית .


כשהייתי ילד , הייתי משוגע על סיפורים שכללו דלת סתרים , דברים כמו " " נארניה " " , שבהם פותחים ארון בגדים ועוברים לארץ קסומה .


והייתי משוכנע שדלתות נסתרות אכן קיימות , ונהגתי לחפש אותן ולנסות לעבור דרכן .


רציתי לעבור לעולמות בדיוניים ולחיות בהם , ולכן — תמיד פתחתי דלתות של ארונות אצל אנשים . [ צחוק ] הייתי עובר דרך הארון של החבר של אמא שלי , ולא היתה שם שום ארץ קסומה ומסתורית .


היו שם דברים מוזרים שחשבתי שכדאי שאמי תדע עליהם .


[ צחוק ] ושמחתי לספר לה .


אחרי הקולג ' , העבודה הראשונה שלי _ _ NULL _ _


זהו מקום בשם " " ולנסיה 826 " " .


זה ברחוב ולנסיה מס ' 826 במיסיון שבסן-פרנסיסקו , וכשעבדתי שם , היתה שם הנהלה של חברת הוצאה לאור _ _ NULL _ _ מרכז מלכ " " רי לכתיבה בשם " " ולנסיה 826 " " , אבל החזית שלו היתה חנות משונה .


זה היה אזור קמעונאי , _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ כדי להתאים את העסק לחזות הכללית , אמר : " " בסדר , " אני פשוט אקים חנות ציוד לפיראטים . " וזה מה שהוא עשה . [ צחוק ] וזה נהדר . הכל עשוי עץ .


יש מגירות שאפשר לפתוח ולמצוא פרי-הדר כדי שלא לחטוף צפדינה . [ צחוק ]


יש להם טלאי עיניים במגוון צבעים , כי באביב שודדי הים אוהבים להתפרע .


לא ידעתם ? שחור זה משעמם . גווני פסטל .


או עיניים , גם בהמון צבעים , עיני זכוכית , לפי הצבע הרצוי שיתאימו לכל מצב . [ צחוק ]


_ _ NULL _ _ אנשים ממש נכנסו וקנו דברים , [ צחוק ] ובסופו של דבר זה כיסה את שכר הדירה של מרכז החונכות שלנו , שהיה מאחור , אבל מבחינתי , חשובה יותר היתה העובדה שאיכות העבודה שאתה עושה ... ילדים היו באים ומקבלים הוראות בכתב , וכשעליך לעבור דרך המרחב הבדיוני הסיפי והמוזר הזה כדי לכתוב , זה משפיע על איכות היצירה שלך .


זאת דלת סתרים , שאפשר לעבור דרכה .


אז אני ניהלתי את " " 826 " " בלוס-אנג ' לס , והתפקיד שלי היתה להקים את החנות שם ,


" " מרכול אקו פארק למסעות בזמן " " .


זה המוטו שלנו : " " בכל זמן שתהיה - אנו כבר אז . " " [ צחוק ] _ _ NULL _ _


הצוות הידידותי שלנו מוכן לשירותכם .


הם מכל התקופות , כולל שנות ה-80 , זה הבחור בקצה , הוא מהעבר הקרוב ביותר .


אלו " " עובדי החודש " " שלנו , ביניהם ג ' ינג ' יס חאן , צ ' רלס דיקנס .


אנשים דגולים עברו בשורותינו .


זהו איזור בית המרקחת .


יש לנו כמה תרופות פטנט , צנצנות חניטה עבור האיברים שלכם , סבון קומוניסטי שעליו הכתובת : " " זה הסבון שלך לשנה הקרובה . " " [ צחוק ] מכונת הברד שלנו התקלקלה בערב הפתיחה ולא ידענו מה לעשות .


האדריכל שלנו כוסה בסירופ אדום ,


ונראה כאילו זה עתה רצח מישהו . וזו בהחלט היתה אפשרות מבחינת האדריכל ההוא , ואנו לא ידענו מה לעשות .


זה היה הפריט המרכזי בחנות שלנו .


אז פשוט תלינו שלט : " " מקולקל . בואו שוב אתמול . " " [ צחוק ] והתברר שהבדיחה הזו טובה יותר מברד , אז השארנו את זה כך . לנצח .


נתחי ממותה . הדברים האלה שוקלים כ-3 קילו כ " " א .


חומר דוחה ברברים : הוא מלא סלט ותערובת בשמים , _ _ NULL _ _


שפות מתות .


[ צחוק ] עלוקות , הרופאות הקטנות של הטבע .


ומבשם ויקינגי , שמגיע בהמון ריחות נהדרים : _ _ NULL _ _


כי אנו מאמינים שתרסיס גוף של " " אקס " " זה משהו שצריך למצוא רק בשדה הקרב , ולא בבית השחי . [ צחוק ] אלה שבבי רגש לרובוטים , כדי שרובוטים יוכלו להרגיש אהבה או שנאה .


הספק הכי גדול שלנו הוא " " שאדנפרויד " " , משהו שלא ציפינו לו .


[ צחוק ] לא חשבנו שזה יקרה .


אבל מאחורי זה קיים מלכ " " ר , _ _ NULL _ _ ומגיעים למרחב הזה שבו הם מכינים שיעורי-בית וכותבים סיפורים ויוצרים סרטים , וזאת מסיבת השקה של ספר כולל הקראה של הילדים .


מתפרסם רבעון שמכיל רק דברים שכתבו הילדים שמגיעים כל יום אחרי בית הספר , _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ ושותים חלב מכוסות שמפניה .


וזה מרחב מיוחד מאד , כי ישנו החלל המוזר שבחזית .


הבדיחה איננה בדיחה .


אי-אפשר לגלות את התפרים שבבדיון , ואני מת על זה . זו פיסת בדיון שהתנחלה בעולם האמיתי .


אני רואה בזה מעין ספר בשלושה מימדים .


יש מונח בשם " " בדיון-על " " , _ _ NULL _ _ וכיום יש לזה תחיה .


הרגע הגדול האחרון שלה היה כנראה בשנות ה-60 עם סופרים כמו וויליאם גאדיס וג ' ון בארת ' , אבל זה עדיין קיים .


ימיו כימי אמנות הסיפור עצמה .


וטכניקת בדיון-על אחת היא לנפץ את הקיר הרביעי , נכון ?


זה כשהשחקן פונה לקהל ואומר : " " אני שחקן , " אלה רק קלעים . " ואפילו הרגע הכן-לכאורה הזה לטענתי , משרת את השקר , אבל הוא אמור להביא למרכז את המלאכותיות של הבדיון . _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _


אם בדעתי לנפץ את הקיר הרביעי , אני רוצה שהבדיון יחרוג וייצא אל העולם האמיתי .


אני רוצה שספר יהיה דלת סתרים _ _ NULL _ _


והנה רק דוגמה אחת .


זה הספר הראשון שאי-פעם כתבתי .


_ _ NULL _ _ הוא מספר על ילד שמקבל לוויתן כחול כחיית-מחמד אבל זהו עונש וזה הורס את חייו .


זה נשלח אליו תוך יום ע " " י שירות " " פדאפ " " ( נמאס ) .


[ צחוק ] _ _ NULL _ _


הוא גר בסן-פרנסיסקו — עיר שקשה בה להחזיק בלוויתן כחול .


זה שוק משוגע , חבר ' ה .


אבל מתחת לעטיפת הספר ישנו הדבר הזה , זה נמצא מתחת לעטיפה , וזאת פרסומת שמציעה 30 יום תקופת נסיון ללא סיכון של אימוץ לוויתן כחול .


ואפשר לשלוח מעטפה מבויילת ואנו נשלח לוויתן .


הנה מכתב כזה : " " אנשים יקרים , " " אני מתערב איתכם על 10 דולר שלא תשלחו לי לוויתן כחול .


" אליוט גאנון , בן 6 . " _ _ NULL _ _ אז מה שאליוט וילדים נוספים ששלחו לנו את זה , קיבלו בתשובה , הוא מכתב באותיות קטנטנות מחברת עורכי-דין נורבגית — [ צחוק ] ובו כתוב שעקב שינוי בחוקי המכס , הלוויתן מתעכב בסונפיורד , פיורד נחמד מאד , ואז המכתב ממשיך ומדבר קצת על סונפיורד ועל אוכל נורווגי . הוא סוטה מהנושא . [ צחוק ]


אבל בסופו נאמר : " " הלוויתן שלך ישמח לשמוע ממך .


" " יש לו מספר טלפון , " ואפשר להתקשר ולהשאיר לו הודעה . "


וכשמתקשרים ומשאירים הודעה , במסר המוקלט שומעים רק קולות של לוויתנים ואז " " ביפ " " , [ צחוק ] שגם הוא מזכיר מאד קול של לוויתן .


הם גם מקבלים תמונה של הלוויתן .


זהו רנדולף , ורנדולף שייך לילד בשם ניקו שהיה אחד הילדים הראשונים שהתקשרו , ואני אשמיע לכם חלק מההודעה של ניקו .


זאת ההודעה הראשונה שקיבלתי מניקו .


[ הקלטה ] ניקו : הלו , מדבר ניקו .


אני הבעלים שלך , רנדולף . שלום .


זאת הפעם הראשונה שאני מצליח לדבר איתך , ואולי אדבר איתך שוב מתישהו בקרוב . ביי . [ צחוק ]


מאק ברנט : ניקו טילפן שוב אחרי שעה בערך .


[ צחוק ] והנה עוד הודעה של ניקו .


_ _ NULL _ _


לא דיברתי איתך כבר הרבה זמן , אבל דיברתי איתך בשבת או ביום ראשון , כן , בשבת או ביום ראשון , אז הנה אני מצלצל שוב כדי לומר שלום , ואני תוהה מה אתה עושה כרגע ואולי אטלפן שוב מחר או היום , [ צחוק ] נדבר . ביי .


מ " " ב : הוא טילפן שוב באותו יום .


הוא השאיר יותר מ-25 הודעות לרנדולף במשך 4 שנים .


הוא מספר בהן הכל על עצמו , ועל הסבתא שהוא אוהב , ועל הסבתא שהוא אוהב קצת פחות — _ _ NULL _ _ ועל התשבצים שהוא פותר , וזה — אשמיע לכם עוד הודעה מאת ניקו .


זאת ברכת חג-מולד מאת ניקו .


[ הקלטה ] ניקו : שלום , רנדולף , מצטער שלא התקשרתי הרבה זמן .


הייתי פשוט נורא עסוק כי התחילו הלימודים , ואתה בטח לא יודע את זה , כי אתה לוויתן , אז אתה לא יודע , ואני מתקשר אליך רק כדי לומר , אה ... לאחל לך חג-מולד שמח .


אז שיהיה לך חג-מולד נחמד , וביי ביי , רנדולף . להתראות .


מ " " ב : קיבלתי מניקו ... לא שמעתי ממנו במשך שנה וחצי , והוא השאיר הודעה רק לפני יומיים .


הקול שלו שונה לגמרי , אבל הוא נתן לשמרטפית שלו לדבר , וגם היא התייחסה יפה מאד לרנדולף .


אבל ניקו הוא הקורא הכי טוב שיכולתי לקוות לו .


הייתי רוצה שכל מי שאני כותב עבורו יהיה במקום הזה מבחינה רגשית ביחס לדברים שאני יוצר .


_ _ NULL _ _ ומגיעים להם מאיתנו הסיפורים הכי טובים .


תודה רבה לכם .


( מוזיקה ) ( מחיאות כפיים ) להרגע . לחזור בחזרה לגופי עכשיו . בדרך כלל כשאני מנגנת , הדבר הראשון שקורה הוא , אנשים צועקים , מה היא עושה ? אתם יודעים , אני מנגנת בהופעות רוק , אתם יודעים , על הבמה , עומדת חסרת תנועה כאלה , אתם יודעים , רק עושה את זה . אתם יודעים , כזה , מה היא עושה ? מה היא עושה ? אתם יודעים .


ואז אני , סוג של , עושה , כמו — ( וואוו ! ) — אתם יודעים ואז , כאילו ... ( צחוק ) וזה , אני בטוחה שאתם מנסים להבין , ובכן , איך הדבר הזה עובד ?


אם כן , מה שאני עושה הוא — או ! — שולטת בגובה הצליל עם ידי השמאלית .


תראו , ככל שאני מתקרבת לאנטנה הזו , התו נעשה גבוה יותר . ( פורטמנטו ) ואתם יכולים להגיע ממש נמוך .


ועם היד הזו , אני שולטת בעוצמה , כך , שככל שאני מרחיקה את ידי הימנית , זה נעשה חזק יותר .


( צלילים ) אז , בעיקרון , עם שתי הידיים שלכם אתם שולטים בגובה הצליל ובעוצמה , בערך , מנסים ליצור את האשליה שאתם יוצרים צלילים נפרדים כשלמעשה , זה צליל מתמשך ...


( צלילים ) ( צחוק ) לפעמים אני מבהילה את עצמי : אני שוכחת שזה דולק , ואני מתכופפת להרים משהו , ואז זה מתחיל , כזה , או ! אתם יודעים . וזה כאילו , צליל מצחיק שעוקב אחריכם אם אתם לא מכבים אותו . ( צחוק )


אולי נמשיך לנעימה הבאה , מפני שאני לגמרי איבדתי את הכיוון אליו זה הולך .


אנחנו עומדים לבצע שיר של דיוד מאש שנקרא " " הקשיבו , המילים נעלמו , " " ואולי המילים יחזרו אלי אחר כך .


( מוזיקה ) ( מחיאות כפיים ) אז אני מנסה לחשוב על כמה מהשאלות שנשאלות בתכיפות . יש כה רבות .


ובכן , אני מניחה שאני יכולה לספר לכם קצת על ההסטוריה של הטרמין .


הוא הומצא בסביבות 1920 , והממציא , לאון טרמין — הוא גם מוזיקאי חוץ מממציא — הוא העלה את הרעיון ליצירת הטרמין אני חושבת כשהוא עבד על רדיו בגלים קצרים


והיו צלילים באות הרדיו — זה כמו — ( צרימות ) והוא חשב , או , מה אם הייתי יכול לשלוט בצליל הזה ולהפוך אותו לכלי נגינה , מפני שיש לו גבהים שונים לצליל . ואז איכשהו , דרך הפיתוח של זה , הוא הגיע בסופו של דבר לפיתוח הטרמין בדרך בה הוא בנוי עכשיו .


והרבה פעמים אפילו ילדים היום , הם מתייחסים לטרמין על ידי השמעת וואו וואו הו הו הו , מפני שבשנות ה-50 השתמשו בו לסרטי אימה בידיוניים : הצליל ההוא היה כמו .. ( וואו-אווו ) ( צחוק ) זה סוג של , הצליל המצחיק ההוא שהם עושים .


ולפעמים אם אני שותה יותר מדי קפה , אז הויברטו שלי יוצא משליטה .


אתם באמת רגישים לגוף שלכם ולפונקציות שלו כשאתם מאחורי הדבר הזה .


אתם חייבים להשאר דוממים אם אתם רוצים שליטה מלאה .


זה מזכיר לי את מופע שיווי המשקל ממקודם , מה שמייקל עשה , מפני שאתם נלחמים כל כך קשה לשמור על שיווי המשקל עם מה שאתם מנגנים , ולהשאר מכוונים , ובאותו הזמן אתם לא רוצים להתמקד בלהיות מכוונים כל הזמן ; אתם רוצים להרגיש את המוזיקה .


ואז , גם , אתם מנסים להשאר מאוד מאוד דוממים , מפני שתנועות זעירות עם חלקים אחרים של הגוף ישפיעו על גובה הצליל , או שלפעמים אם תחזיקו צליל נמוך , ותנשמו , אתם יודעים , זה יעשה את זה ... ( הצליל מאבד כיוונון )


( צחוק ) אם אני אתעלף בקטע הבא — ( צחוק )


אבל זה בהחלט , אני חושבת על זה כמעט , כמו , כמו מכשיר יוגה , מפני שזה הופך אתכם לכל כך מודעים לכל דבר קטן משוגע שגופכם עושה , או רק מודעים למה שאתם לא רוצים שיעשה בזמן שאתם מנגנים : אתם יודעים , לעשות תנועות פתאומיות .


ואתם יודעים , אם אני הולכת למועדון ומנגנת קטע , אנשים , כאילו , " הנה , שתי כמה משקאות עלינו ! "


וזה כאילו , ובכן , אני עומדת לעלות להופיע בקרוב ; אני לא רוצה להיות , כמו , אתם יודעים ... ( קולות התנדנדות ) זה באמת משקף את מצב הרוח בו אתם נמצאים , בנוסף , אם אתם , אתם יודעים , אם אתם —


זה דומה ללהיות זמר , חוץ מזה , שבמקום שזה יצא מהגרון שלכם , אתם שולטים בזה באויר ואין לכם ממש נקודת יחוס ; אתם תמיד מסתמכים על אוזניכם ומכווננים בעקביות .


אתם רק חייבים תמיד להתאים את עצמכם למה שקורה ולהבין שיהיו לכם תווים לא רצוניים שיופעו פה ושם ולהקשיב לזה , להתכוונן , ופשוט להמשיך , אחרת תתקעו ותשתגעו . כמוני .


אני חושבת שאני אנגן עוד מנגינה עכשיו .


אני עומדת לנגן " " חיי שפע " " : זו אחת מהיצירות שאני הכי אוהבת לנגן .


( מוזיקה ) ( מחיאות כפיים )


עברו 128 שנים _ _ NULL _ _ ו-53 שנים _ _ NULL _ _


אבל אנחנו עדיין חיים בעולם _ _ NULL _ _ אלא רושם מתמשך , שנשאר .


נולדתי למשפחה מלאה בצבעים :


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


הוא אומץ על ידי אלו שאני מכירה כסבים שלי :


סבא שלי היה איפהשהוא בין גוון של וניל ליוגורט-תות , _ _ NULL _ _


אמא שלי היא עור-קינמון , בתם של ילידת ברזיל , _ _ NULL _ _ וגבר שהוא ערבוב של קפה וחלב , _ _ NULL _ _


יש לה שתי אחיות .


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


אבל מחוץ לבית , לעומת זאת , דברים השתנו במהרה .


לצבע היו הרבה משמעויות אחרות .


אני זוכרת את שיעורי הציור הראשונים שלי בבית הספר _ _ NULL _ _


לי היה גוף - אבל לא הייתי ורודה .


_ _ NULL _ _


מאוחר יותר , כשלקחתי את בת הדוד שלי לבית הספר , _ _ NULL _ _


כשעזרתי במטבח במסיבה של חברה _ _ NULL _ _


אפילו התייחסו אלי כמו זונה רק בגלל שהלכתי לבד על החוף עם חברים אירופאיים .


ופעמים רבות , _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


באופן מסויים _ _ NULL _ _


שנים אחר כך התחתנתי עם ספרדי .


אבל לא סתם ספרדי .


בחרתי אחד עם גוון עור של לובסטר שנכווה מהשמש .


( צחוקים ) מאז , שאלה חדשה החלה לרדוף אותי :


" מה יהיה הצבע של הילדים שלכם ? "


כפי שאתם מבינים , זו הדאגה האחרונה שלי ..


אבל כשאני חושבת על זה עם הרקע שלי , הסיפור שלי הוביל אותי לעשות את התרגיל האישי שלי בתור צלמת .


Humanae הוא נסיון להדגיש את הגוונים האמיתיים שלנו , _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


זה סוג של משחק שנועד לערער על הקודים שלנו .


אז אני בוחרת ריבוע של 11 פיקסלים מהאף , צובעת את הרקע , ומחפשת את הגוון התואם מלוח הצבעים התעשייתי , פנטון .


התחלתי עם משפחה וחברים , _ _ NULL _ _ הודות לקריאות שהגיעו באמצעות המדיה החברתית .


חשבתי שהמקום העיקרי להציג בו את העבודה שלי היה האינטרנט מפני שאני רוצה קונספט פתוח שמזמין את כולם ללחוץ על כפתור השיתוף- גם במחשב וגם בראש שלהם .


כדור השלג החל להתגלגל .


הפרויקט זכה לתהודה גדולה הזמנות , תערוכות , _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


זה פשוט קרה .


_ _ NULL _ _ פרויקט Humanae כובש מקומות ציבוריים , ומופיע ברחוב , הוא מטפח דיון פופולרי , ויוצר תחושה של קהילה .


אני הצגתי יותר מ-3000 אנשים ב-13 מדינות שונות , ב-19 ערים שונות ברחבי העולם .


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _


סוגים שונים של אמונות , _ _ NULL _ _ של ליקויים גופניים , של רכים-נולדים או חולים סופניים .


הדיוקנאות האלו גורמים לנו לשקול מחדש את האופן בו אנחנו רואים זה את זה .


כשהמדע המודרני מטיל ספק ברעיון הגזע _ _ NULL _ _


האם זו העין ? האף ? הפה ? השיער ?


או שמא זה קשור למקור שלנו , _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


התרגיל הפרטי הזה הפך להיות תגלית .


לפתע הבנתי ש-Humanae שימושי לאנשים רבים .


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


זה היה מדהים כשאנשים החלו לשתף אותי במחשבות שלהם על העבודה .


יש לי מאות כאלו , ואשתף אותם גם איתכם .


אמא של ילדה בת 11 — אמא לילדה בת 11 כתבה לי " " זה כלי עבודה טוב מאד עבורי כדי לעבוד על הבטחון שלה , כי בסוף השבוע החולף אחת מהחברות שלה התווכחה איתה שהיא לא שייכת ולא צריכים להרשות לה לגור בנורבגיה .


כך שלעבודה שלך יש מקום מיוחד מאד בלב שלי והיא מאד חשובה לי " " . אשה שיתפה את הדיוקן שלה בפייסבוק וכתבה " " כל חיי , לאנשים מרחבי העולם היה קשה לשים אותי בקבוצה , בסטריאוטיפ , בקופסא .


אולי כדאי שנפסיק .


במקום למסגר , נשאל את האינדיבידואל : " איך היית מתייג את עצמך ? " ואז אני אענה : " " הי , אני מאסיאל .


אני הולדנית-דומיניקנית , גדלתי במשפחה מעורבת , ואני אשה דו-מינית " " . מלבד התגובות הבלתי צפויות והנוגעות ללב האלו , Humanae מוצאת חיים חדשים במגוון רחב של תחומים .


כדי להראות לכם רק כמה דוגמאות , מאיירים וסטודנטים לאמנות משתמשים בה בתור מקור לסקיצות שלהם וללימודים שלהם .


זהו אוסף של פנים .


חוקרים בתחומים של אנתרופולגיה , פיזיקה ונוירולוגיה משתמשים ב-Humanae בגישות מדעיות שונות הקשורות לאתניות האנושית , אופטופיזיולוגיה , זיהוי פנים , או אלצהיימר .


אחת ההשפעות החשובות ביותר של הפרויקט הוא ש-Humanae נבחר לכריכה של המגזין " " יחסים בינלאומיים " " , אחד מהפרסומים הפוליטיים הרלוונטיים ביותר .


ואם כבר מדברים על יחסי חוץ , מצאתי את השגרירים המושלמים לפרויקט שלי ..


מורים .


המורים הם אלו שמשתמשים ב-Humanae ככלי של מטרות חינוכיות .


התשוקה שלהם מעודדת אותי לחזור לשיעורי ציור , _ _ NULL _ _


התלמידים שלי , _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


בתור צלמת , _ _ NULL _ _


בתור אינדיוידואלית , _ _ NULL _ _ בכל פעם שאני מצלמת תמונה , _ _ NULL _ _


כל התסכול , הפחד והבדידות _ _ NULL _ _


הופכים לאהבה .


המדינה האחרונה — המדינה האחרונה בעולם שביטלה את העבדות היא המדינה בה נולדתי - ברזיל .


עלינו עדיין לעבוד קשה כדי לבטל אפליה .


האפליה נשארה עיסוק רווח בעולם כולו , _ _ NULL _ _


תודה .


[ מחיאות כפיים ] _ _ NULL _ _


אני בר מזל להיות פה .


אני מרגיש בר מזל .


אני כל כך התרשמתי מהחביבות שהפגינו כלפי .


התקשרתי לאשתי לסלי ואמרתי , " " את יודעת , יש כל כך הרבה אנשים טובים מנסים לעשות כל הרבה טוב .


שזה מרגיש כאילו נחתתי במושבה של מלאכים . " " זוהי הרגשה אמתית .


אבל בואו נעבור להרצאה , אני רואה שהשעון רץ .


אני מורה בבית ספר ממלכתי , ואני רוצה לחלוק אתכם סיפור של המפקחת שלי .


שמה הוא פאם מוראן ממחוז אלבמארל , וירג ' יניה . ( ארה " " ב ) למרגלות הרי ' הרכס הכחול '


והיא מנהלת מאוד היי-טק .


היא משתמשת בלוחות חכמים , כותבת בלוגים , מצייצת בטוויטר , גולשת בפייסבוק , היא עושה כל מני דברי היי-טק כאלה .


היא מנהיגה טכנולוגית ומנהיגה פדגוגית .


אבל במשרד שלה ישנו שולחן מטבח עשוי עץ ישן ובלוי , די רעוע , עם צבע ירוק מתקלף .


ואני אמרתי " " פאם , את אישה כל כך מודרנית , טיפוס של חדשנות .


מה זה השולחן הישן הזה במשרד שלך ? " " ואז היא סיפרה לי , היא אמרה , " " אתה יודע , אני גדלתי בדרום-מערב וירג ' יניה , במכרות הפחם והחוות של וירג ' יניה הכפרית , והשולחן הזה היה במטבח של סבא שלי .


וכשאנחנו היינו חוזרים מלשחק , הוא היה חוזר מחריש ועבודה , והיינו יושבים סביב השולחן כל ערב .


ובזמן שגדלתי , שמעתי כל כך הרבה ידע וכל כך הרבה תובנות וכל כך הרבה חכמה שיצאה מסביב לשולחן הזה . שהתחלתי לקרוא לו שולחן החכמה .


ואחרי שהוא נפטר , לקחתי את השולחן איתי והבאתי אותו למשרד שלי . וזה מזכיר לי אותו


זה מזכיר לי מה קורה סביב חלל ריק לפעמים . " " המיזם שאני הולך לספר לכם עליו נקרא ' משחק שלום עולמי ' , ובמהותו גם הוא חלל ריק .


ואני רוצה לחשוב עליו כשולחן החכמה של המאה ה21 ,


הכל התחיל ב1977 .


אני הייתי בחור צעיר , ויצאתי ונכנסתי מלימודים במכללה .


וההורים שלי היו מאוד סבלניים , אבל הייתי עורך ביקורים תקופתיים בהודו במסע מיסטי .


ואני זוכר שבפעם האחרונה שחזרתי מהודו בגלימותיי הלבנות המתנופפות ובזקני המפואר ומשקפי הג ' ון לנון שלי , ואמרתי לאבי , " אבא , אני חושב שאני עומד למצוא הארה רוחנית . "


הוא אמר , " " ובכן יש עוד משהוא אחד שאתה צריך למצוא . " " אני אמרתי , " " מה זה אבא ? " " , " " עבודה . " " ( צחוק ) וכך הם הפצירו בי לעשות תואר במשהו .


אז קיבלתי תואר ומסתבר שהוא היה בחינוך .


הייתה זו תכנית חינוכית ניסיונית .


זה יכול היה להיות ברפואת שיניים , אבל המילה " " ניסיונית " " הייתה שם . אז נאלצתי ללכת עם זה .


הלכתי לראיון עבודה בביה " " ס הממלכתיים של העיר ריצ ' מונד , בירת וירג ' יניה , קניתי חליפת שלושה חלקים , ההסכמה שלי למוסדיות , שמרתי על האפרו שלי והזקן הארוך ונעלי הפלטפורמה - זה היה בשנות השבעים . נכנסתי , התיישבתי וערכתי את הראיון .


וכנראה שהם היו קשים עם המורים , כי המפקחת , שמה היה אנה ארו , אמרה שיש לי עבודה כמורה של ילדים מחוננים .


הייתי בהלם , כל כך המום שנעמדתי ואמרתי , " " ובכן , תודה , אבל מה אני צריך לעשות ? " " ( צחוק ) חינוך לתלמידים מוכשרים לא ממש תפס .


לא היו חומרים או דברים לעבוד איתם .


ואני אמרתי " " מה אני צריך לעשות ? " " והתשובה שלה הדהימה אותי . היממה אותי .


התשובה שלה קבעה את קווי המתאר לכל הקריירה שלי שבאה לאחר מכן .


היא אמרה , " " מה אתה רוצה לעשות ? " " והתשובה הזאת פינתה את המרחב .


לא הייתה תכנית מוכתבת , לא מדריך לעקוב אחריו , אין מתכונת מהצורה הזאת בחינוך מחוננים .


היא פינתה כזה מרחב , שאני מאמץ [ את הגישה ] מאז לפנות מרחב לתלמידי , מרחב ריק , שבו הם יכולים ליצור ולייצר משמעות מתוך ההבנה שלהם .


אז זה קרה ב-1978 , ולימדתי שנים רבות לאחר מכן , וחבר שלי הציג אותי ליוצר סרטים צעיר .


שמו כריס פארינה .


כריס פארינה פה היום בזכות עצמו .


כריס , האם אתה מוכן לעמוד ולתת להם לראות אותך ? יוצר צעיר ובעל חזון אשר עשה סרט .


( תשואות ) הסרט נקרא " " שלום עולמי והישגים נוספים של תלמידי כיתה ד ' . " " הוא הציע לי את הסרט - זוהי כותרת נפלאה .


הוא הציע לי את הסרט , ואמר , " " כן , אולי זה היה בערוץ הטלוויזיה המקומי , ונוכל להגיד ' הי ' לחברים שלנו . " " אבל הסרט באמת הגיע למקומות .


הוא עדיין בחובות , אבל כריס הצליח , תוך הקרבה עצמית , להוציא את הסרט .


אז עשינו סרט . ומתברר שזהו יותר מסיפור עלי , יותר מסיפור של מורה אחד .


זהו סיפור עדות לדרך לימוד ולמורים .


וזהו דבר מופלא .


והדבר המוזר , שאני צופה בסרט , יש לי תחושה מוזרה שאני רואה אותו , אני רואה , פשוטו כמשמעו , את עצמי נעלם .


מה שאני רואה זה את המורים שלי יוצאים דרכי .


ראיתי את חיוכו העקום של מר רסל , המורה שלי לגאומטריה בתיכון , תחת שפמו המחודד .


זה החיוך שאני משתמש - זה החיוך שלו .


ראיתי את עייניה הנוצצות של ג ' אן פולו


והם לא נצצו מכעס , הם נצצו מאהבה , אהבה עזה לתלמידה .


ולעתים יש לי את סוג הנצנוץ הזה .


וראיתי את גב ' את ' ל ג ' . בנקס שלבשה נעלי עקב ופנינים לביה " " ס היסודי כל יום .


ואתם יודעים , היה לה את המבט של המורים מפעם .


אתם מכירים אותו .


( צחוק ) " " ואני אפילו לא מדבר עליך מאחור , כי יש לי עניים בגב . " " ( צחוק ) אתם מכירים את המורה הזאת ?


לא השתמשתי במבט הזה לעתים קרובות , אבל בהחלט יש לי אתו בארגז בכלים .


וגב ' בנקס הייתה שם כמורת דרך חשובה עבורי .


ואז ראיתי את ההורים שלי , המורים הראשונים שלי .


אבא שלי , מאוד יצירתי , בעל מחשבה ייחודית .


זהו אחי מלקולם מימין .


ואמא שלי , שלימדה אותי בכיתה ד ' בבי " " ס מופרד בוירג ' יניה , היא הייתה ההשראה שלי .


ובאמת , אני מרגיש שכאילו , כשאני רואה את הסרט יש לי מחוה שהיא עושה , כמו זאת , אני מרגיש שאני המשך של המחווה שלה .


אני אחד ממחוות הלימוד שלה .


והדבר היפה הוא , שאני זכיתי ללמד את הבת שלי , מדלין , בבי " " ס יסודי .


אז המחוות של אמא שלי ממשיכות דרך דורות רבים .


זהו הרגשה מדהימה להיות בעל שושלת כזאת .


והנה אני פה עומד על כתפיהם של אנשים רבים .


אני לא פה לבד .


יש אנשים רבים על הבמה ברגע זה .


ובכן משחק השלום העולמי הזה , שאני רוצה לספר לכם עליו .


התחיל בצורה הזאת : זהו סתם לוח דיקט של מטר על מטר וחצי בבי " " ס עירוני , .1978


הכנתי שיעור לתלמידים על אפריקה .


הנחנו שם את כל בעיות העולם , וחשבתי , בוא ניתן להם לפתור את זה .


לא רציתי להרצות או רק לערוך קריאה מספר .


רציתי שהם יכנסו לדבר וילמדו את ההרגשה של לימוד דרך גופם .


אז חשבתי , ובכן הם אוהבים לשחק משחקים .


אני אעשה משהו - לא אמרתי אינטראקטיבי . לא היה לנו את המושג הזה ב 1978 - אבל משהו אינטראקטיבי .


וכך ערכנו את המשחק , והוא התפתח מאז למטר על מטר על מטר מבנה פרספקס [ פלסטיק דמויי זכוכית ]


והיה לו ארבע שכבות מפרספקס .


יש את השכבה של החלל החיצון עם חורים שחורים ולוויינים , ולווייני מחקר וכורי אסטרואידים .


יש את שכבת האוויר והחלל עם עננים מכדורי צמר-גפן גדולים שאנו מזזים ומרחבים אוויריים וחילות אוויר . שכבת יבשה וים עם אלפי כלי משחק עליה ואפילו מפלס תת-ימי עם צוללות ומכרות תת-מימיים .


יש ארבע ארצות מסביב ללוח .


הילדים ממצאים את שמותיהם - חלקם עשירות וחלקם עניות .


יש להם נכסים שונים , כלכליים וצבאיים .


ולכל מדינה יש ועדת שרים .


ישנו ראש ממשלה , שר פנים , שר ביטחון ושר אוצר או מפקח .


אני בוחר את ראש הממשלה על בסיס ההיכרות שלי אתם .


אני מציע להם את המשרה , הם יכולים לסרב , ואז הם בוחרים את ועדת השרים שלהם .


ישנו הבנק העולמי , סוחרי נשק ואת האומות המאוחדות .


ויש אפילו אלת מזג אויר ששולטת בבורסה אקראית ובמזג האוויר .


( צחוק ) וזה לא הכל .


ישנו מסמך משברים בעל 13 עמודים . עם 50 בעיות שזורות .


כך שאם דבר אחד משתנה , כל השאר משתנה .


אני זורק אותם לתוך המערך המסובך הזה , והם סומכים עלי , בגלל שיש לנו מערכת יחסים עמוקה ועשירה ביחד .


ואז עם כל המשברים האלה , יש לנו - בואו נראה - מתחים אתניים ושל מיעוטים ; יש לנו דליפות כימיות וגרעיניות , שגשוג גרעיני .


ישנם דליפות נפט ואסונות אקולוגים , ויכוחים על זכויות מים , הפרדות של רפובליקות , רעב , מינים בסכנת הכחדה והתחממות גלובלית .


אם אל גור נמצא פה , אני הולך לשלוח את תלמידי כיתה ד ' שלי מביה " " ס ' אנגור-הארט ' ו ' ואן-אבל ' אליך בגלל שהם פתרו את ההתחממות הגלובלית בשבוע .


( צחוק ) ( תשואות ) והם גם עשו את זה מספר פעמים . ( צחוק )


ויש לי גם חבלן במשחק - ילד אחד — למעשה זה ילד שעושה בעיות — ויש לי שימוש גם בו בגלל שהם , על פני השטח , מנסים להציל את העולם ומעמדם במשחק .


אבל הם גם מנסים לחתור תחת כל דבר במשחק .


הם עושים את זה בחשאיות דרך מסירת מידע מוטעה , מסרים דו-משמעים ומידע שלא שייך לעניין מנסים לגרום לכולם לחשוב יותר לעומק .


החבלן שם , ואנו גם קוראים מספרו של סאן-טצו " " אומנות המלחמה . " " תלמידי כיתה ד ' מבינים את זה , בני תשע והם שולטים בזה ומשתמשים בזה להבין איך לא ללכת אחרי , כפי שקורה בהתחלה , השביל לכוח והרס , השביל למלחמה .


הם לומדים להסתכל מעבר לתגובות קצרות-רואי וחשיבה יצרית , לחשוב לטווח-ארוך , בצורה יותר משמעותית .


סטיוארט בראנד נמצא פה , אחד מהרעיונות למשחק באו ממנו עם מאמר על אבולוציה-הדדית רבעונית בכוח-שלום .


ובמשחק לעתים השחקנים מקימים כוח-שלום .


אני רק צופה בשעון .


אני רק מבהיר . אני רק מנחה .


התלמידים מתפעלים את המשחק .


אין לי שום סיכוי , לחלוטין , לקבוע איזושהי מדיניות אחרי שהם התחילו לשחק .


אז אני רק אחלוק אתכם ...


( וידאו ) ילד : המשחק שלום עולמי הוא רציני .


אתה בעצם לומד למשל איך לנהל את העולם .


תראה , מר האנטר עושה את זה כי הוא אומר שהזמן שלו קלקל הרבה דברים , והוא מנסה להגיד לנו איך לתקן את הבעיה הזאת .


ג ' ון האנטר : אני מציע להם — ( תשואות ) למעשה , אני לא יכול להגיד להם כלום , בגלל שאני לא יודע את התשובה .


ואני מודה באמת ישר בהתחלה : אני לא יודע .


ובגלל שאני לא יודע , הם צריכים לגלות את התשובה .


ולכן אני גם מתנצל בפניהם .


אני אומר , " " אני מצטער , בנים ובנות , אבל האמת היא שהשארנו את העולם לכם במצב כל כך עצוב ונוראי , ואנו מקווים שתוכלו לסדר את זה עבורנו , ואולי המשחק הזה יעזור לכם ללמוד איך לעשות זאת . " " זוהי התנצלות כנה , והם לוקחים זאת ברצינות .


עכשיו אתם בוודאי תוהים איך כל המורכבות הזאת נראית .


ובכן כשאנו מתחילים את המשחק , זה מה שרואים .


( וידאו ) ג ' .ה. : בסדר , אנו מתחילים במשא ומתן מעכשיו . זוז .


( פיטפוט ) ג ' .ה. : השאלה שלי אליכם היא , מי ממונה על הכיתה הזאת ?


זוהי שאלה רצינית : מי באמת הממונה ?


למדתי להעביר את הסמכות על הכיתה לידי התלמידים במהלך הזמן .


ישנם אמון והבנה ומסירות לחזון שאני פשוט לא צריך לעשות מה שחשבתי שאני צריך לעשות כמורה מתחיל : לשלוט בכל שיחה ותגובה בכיתה .


זה בלתי אפשרי . החכמה הקולקטיבית שלהם הרבה יותר גדולה משלי , ואני מודה בזה בפניהם .


אז אני אשתף אתכם , בזריזות , בכמה סיפורים של רגעים קסומים שקרו .


במשחק הזה הייתה לנו ילדה קטנה , והיא הייתה שרת ההגנה של האומה הענייה ביותר .


ושרת ההגנה , היה לה טנקים , מטוסים וכדומה .


היא הייתה בסמיכות לשכנה עשירה בנפט ובעלת הון .


ללא התגרות , היא לפתע תקפה , בניגוד להוראות ראש הממשלה שלה , את שדות הנפט של השכנה .


היא צעדה למאגרי העתודה של שדות הנפט , הקיפה אותם , מבלי לירות ירייה , אבטחה אותם והחזיקה בהם .


והשכן לא יכל היה לבצע שום מהלכים צבאיים בגלל שהספקת הדלק שלהם הייתה חסומה .


אנחנו כולנו היינו כעוסים ממנה , " " למה את עושה את זה ?


זהו משחק שלום עולמי . מה קרה לך ? " " ( צחוק ) זו הייתה ילדה קטנה , בת תשע , היא החזיקה את הכלים שלה ואמרה , " " אני יודעת מה אני עושה . " " לחברות שלה היא אמרה את זה .


זוהי פרצה פה .


ולמדנו בזה , שאתה לא רוצה להתעסק עם ילדה בת תשע עם טנקים .


( צחוק ) הם היריבים הקשוחים ביותר .


ואנחנו היינו מאוד כעוסים .


אני חשבתי שאני כושל כמורה . למה לה לעשות את זה ?


אבל התברר לי , כמה ימי משחק מאוחר יותר , וישנם תורות שאנו לוקחים התדיינות מקבוצה , למעשה ישנם זמני התדיינות לכל הקבוצות , וכל קבוצה לוקחת תור , ואז אנו חוזרים למשא ומתן , סביב סביב , וכל סבב כזה הוא יום משחק אחד .


אז כמה ימי משחק מאוחר יותר התבהר שהמדינה המרכזית הזאת תכננת מתקפה צבאית להשתלט על העולם כולו .


בהנחה שהיה להם את אספקת הדלק שלהם , הם היו עושים זאת .


היא הצליחה לראות כיוונים של תנועות ומגמות וכוונות הרבה לפני כל אחד מאיתנו והבינה מה עומד לקרות ועשתה החלטה עקרונית להתקיף במשחק שלום .


עכשיו , היא השתמשה במלחמה קטנה כדי למנוע מלחמה גדולה , אז עצרנו וערכנו דיון עקרוני מאוד טוב האם זה היה בסדר , טוב מותנה , או לא בסדר .


זוהי סוג החשיבה שאנו שמים אותם בתוך , המצבים .


לא יכולתי לעצב את זה בלימוד של זה .


זה בא באופן ספונטני דרך החכמה הקולקטיבית שלהם .


( תשואות ) דוגמה נוספת , דבר יפה קרה .


יש לנו במשחק מכתב .


אם אתה מפקד צבאי ואתה שוכר חיילים , כלי הפלסטיק הקטנים על הלוח , ואתה מאבד אותם , אני שם מכתב .


אתה צריך לכתוב מכתב להורים שלהם , ההורים הדמיוניים של חיילך הדמיוניים , שמסביר מה קרה ומציע את תנחומיך .


כך שיש לך קצת יותר מחשבה לפני שאתה יוצא לקרב .


אז נהיה לנו המצב הבא בקיץ שעבר למעשה , בביה " " ס אגנור-הורט במחוז אלבמארל ואחד ממפקדינו הצבאים נעמד לקרוא את המכתב ואחד מהילדים האחרים אמר , " " מר האנטר , בוא נבקש , יש שם הורים . " " היה שם הורה שביקר באותו יום , שסתם ישב בחלק האחורי של החדר .


" " בוא נבקש מהאמא הזאת לקרוא את המכתב .


זה היה יותר אמתי אם היא תקרא אותו . " " וכך עשינו , בקשנו ממנה , והיא הרימה את המכתב הצורה משחקית .


" " בטח . " " היא החלה לקרוא . היא קראה משפט אחד .


היא קרא שני משפטים .


במשפט השלישי ירדו לה דמעות .


לי ירדו דמעות .


כולם הבינו שאנחנו מאבדים מישהו , המנצח אינו שמח לאידו .


כולנו מפסידים .


וזה היה מאורע מדהים והבנה מדהימה .


אני אראה לכם מה חברי דויד אומר על זה .


הוא היה בקרבות רבים .


( וידאו ) דויד : היה לנו באמת מספיק אנשים תוקפים


אני מתכוון , היה לנו מזל [ רוב ] הזמן .


אבל עכשיו אני מרגיש ממש מוזר , בגלל שאני חי מה שסאן-טצו אמר שבוע אחד .


שבוע אחד הוא אמר , " " אלה שהולכים למלחמה ומנצחים יירצו לחזור , כל אלה שהפסידו במלחמה ירצו לחזור ולנצח . " " ואני ניצחתי בקרבות , אז אני נכנס לקרבות , עוד קרבות .


ואני חושב שזה מוזר לחיות את מה סאן-טצו אמר .


אני מקבל צמרמורת כל פעם שאני רואה את זה .


זה סוג המעורבות שאתה רוצה שתקרה .


ואני לא יכול לעצב את זה , אני לא יכול לתכנן את זה , ואני אפילו לא יכול לבחון את זה .


אבל זוהי הערכה המעידה על עצמה .


אנו יודעים שזה הערכה אמיתית של לימוד .


יש לנו הרבה מידע , אבל אני חושב שלפעמים אנו הולכים מעבר למידע אם האמת האמיתית של מה שקורה .


אז אני פשוט אחלוק סיפור שלישי .


זה על חברי ברנאן .


שחקנו מערכה אחת אחרי הלימודים במשך שבועות רבים , בערך שבעה שבועות , ואנחנו למעשה פתרנו את כל 50 הבעיות השזורות .


הצורה שבה מנצחים במשחק , כל 50 הבעיות נפתרות וכל שווי הנכסים של המדינות עלו מעל נקודת ההתחלה שלהם .


כמה עניים , כמה עשירים . יש מליארדים .


מנהל הבנק העולמי היה מכיתה ג ' , פעם אחת .


הוא אמר , " " כמה אפסים יש בטריליון , עלי לחשב זאת מיד . " " אבל הוא קבע את המדיניות הכלכלית במשחק הזה לשחקנים מהתיכון ששחקו אתו .


כך שהקבוצה שהייתה הענייה ביותר הפכה לענייה יותר


לא הייתה שום דרך שהם יכלו לנצח .


והתקרבנו לשעה ארבע , שעם הסיום שלנו , נשארה בערך עוד דקה , ויאוש התפשט בחדר .


חשבתי , אני נכשל כמורה .


הייתי צריך לסדר את זה ככה שהם יכלו לנצח .


הם לא היו צריכים להיכשל ככה .


אני אכזבתי אותם .


ואני הרגשתי כל כך עצוב ומיואש .


ולפתע ברנאן ניגש אלי לכיסא והוא אחז בפעמון , הפעמון בו אני מצלצל לסמן שינוי או התכנסות של ועדת השרים , והוא רץ בחזרה לכיסא שלו , וצלצל בפעמון .


כולם רצו לכיסא שלו , היו צרחות , היו צעקות , נפנופים של תיקי ניירות .


הם ממלאים את תיקי הניירות האלה במסמכים סודיים .


הם החוו אחד לשני , הם רצו מסביב .


אני לא ידעתי מה הם עושים . איבדתי שליטה על הכיתה שלי .


המנהל נכנס פנימה , אני בלי עבודה .


ההורים הסתכלו בחלונות .


וברנאן רץ חזרה לכיסא שלו . כל השאר רצים חזרה לכיסאות שלהם .


הוא מצלצל שוב בפעמון . הוא אומר , " " יש לנו " " , וישנם 12 שניות על השעון , " " יש לנו את כל המדינות שמשכו את כל הכספים שלנו בייחד .


ויש לנו 600 מליארד דולר .


אנחנו הולכים להציע את זה כתרומה למדינה הענייה הזאת .


ואם הם יסכימו לקבל את זה , אני אעלה את שווי הנכסים שלהם ונוכל לנצח במשחק .


האם תסכימו לקבל את זה ? " " ונשארו שלוש שניות על השעון .


כולם מסתכלים על ראש הממשלה של המדינה הזאת , והוא אומר , " " כן . " " והמשחק נוצח .


חמלה ספונטנית שאי אפשר לתכנן אותה , שהייתה לא צפויה ובלתי ניתנת לחיזוי .


כל משחק שאנו משחקים הוא שונה .


יש משחקים שהם יותר על בעיות חברתיות , אחרים הם יותר על בעיות כלכליות ,


משחקים אחרים הם יותר על מלחמות .


אבל אני לא מנסה לדחות אותם מהמציאות להיות אנושי .


אני מרשה הם ללכת לשם ודרך ההתנסות שלהם , ללמוד את זה ללא שפיכות דמים איך לא לעשות את מה שהם מחשיבים כדבר הלא הנכון .


והם מוצאים מה שנכון בדרכם , מהעצמי שלהם .


וכך במשחק הזה , אני לומד כל כך הרבה ממנו , אבל הייתי אומר שאפילו אם הם יכלו לאסוף כלי חשיבה גורלי או כלי חשיבה יצירתי מהמשחק הזה ולמנף ממנו משהו טוב לעולם הזה , הם אולי יצילו את כולנו .


אם רק .


ובשם כל המורים שלי שעל כתפם אני עומד , תודה רבה.תודה רבה.תודה רבה .


( תשואות )


רציתי לספר לכם היום על נער מעיר קטנה .


אני לא מכיר את שמו , אבל אני מכיר את סיפור החיים שלו .


הוא גר בכפר קטן בדרום סומליה .


הכפר שלו ממוקם ליד מוגדישו .


בצורת דירדרה את אנשי הכפר לעוני ואל סף רעב .


בלי עתיד בכפר , הוא יוצא אל העיר הגדולה , במקרה שלנו , מוגדישו , בירת סומליה .


כשהוא מגיע לעיר , הוא מגלה שאין לו הזדמנות להצליח , אין משרות , אין לאן להתקדם .


הוא מתגלגל למגורים בעיר אוהלים בפאתי מוגדישו .


שנה עוברת , ואין שיפור במצב .


יום אחד , ניגש אליו אדם מבוגר שמציע להזמין אותו לארוחת צהרים , ואז לארוחת ערב , ולארוחת בוקר .


הוא פוגש קבוצה של אנשים פעילים , והם מקלים על חייו .


הוא מקבל מעט כסף לקנות בגדים חדשים , וכסף לשלוח למשפחתו .


מכירים לו אישה צעירה .


הוא מתחתן .


הוא מתחיל בחיים חדשים .


יש לו מטרה בחיים .


ביום יפה אחד במוגדישו , תחת שמיים כחולים , מתפוצצת מכונית תופת .


הנער הצעיר שחלם להגיע לעיר הגדולה היה המחבל המתאבד , וקבוצת החברים הפעילים הם אל-שבאב , ארגון טרור הקשור לאל-קאידה .


אז איך קורה שנער מעיר קטנה שמנסה להצליח בעיר הגדולה מסיים את חייו בפיצוץ מכונית תופת ?


הוא חיכה .


הוא המתין להזדמנות , המתין להתחיל את עתידו , המתין להזדמנות לפרוץ קדימה , וזו הייתה ההזדמנות הראשונה שהייתה לו .


זו הייתה ההזדמנות שמשכה אותו החוצה מ- " " מצב ההמתנה " " .


והסיפור שלו חוזר על עצמו במרכזים עירוניים סביב העולם .


זה סיפור על היעדר זכות בחירה , צעירים מובטלים שמציתים מהומות ביוהנסבורג , מציתים מהומות בלונדון , שמחפשים כל הזדמנות לצאת ממצב ההמתנה .


עבור אנשים צעירים , העיר נושאת הבטחה , הבטחה להזדמנויות בעיר הגדולה , לעבודה , לעושר , אבל הצעירים לא זוכים ליהנות מהשגשוג בעיר הגדולה .


לרוב הצעירים סובלים מהשיעור הגבוה ביותר של אבטלה .


עד שנת 2030 , 3 מתוך 5 אנשים שגרים בערים יהיו צעירים מתחת גיל 18 .


אם לא נכלול את הצעירים בגידול של הערים , אם לא נספק להם הזדמנויות , סיפור ההמתנה , השער לטרור , לאלימות , לכנופיות , יהיה הסיפור שיאפיין את הערים מדור 2.0 .


בעיר בה נולדתי , מוגדישו , 70 אחוז מהצעירים סובלים מאבטלה .


ל- 70 % אין עבודה , הם לא הולכים לבית הספר .


הם לא עושים כלום .


חזרתי למוגדישו בחודש שעבר , וביקרתי בבית החולים מדינה , בית החולים בו נולדתי .


אני זוכר שעמדתי מול הבניין המחורר בכדורים וחשבתי , מה היה קורה לי אם לא הייתי עוזב ?


מה אם גם אני הייתי נדחק אל תוך מצב דומה של המתנה ?


האם הייתי הופך לטרוריסט ?


אני לא בטוח לגבי התשובה .


הסיבה שהגעתי למוגדישו באותו חודש הייתה על מנת להנחות פסגה של מנהיגים ויזמים צעירים .


אספתי 90 מנהיגים צעירים מרחבי סומליה .


ישבנו יחד והעלינו רעיונות לפתרונות לאתגרים הגדולים ביותר שעומדים מול הערים בהן הם חיים .


אחד הצעירים בחדר היה אדן .


הוא למד באוניברסיטת מוגדישו , סיים את לימודיו .


ולא היו משרות , ולא היו הזדמנויות .


אני זוכר שהוא סיפר לי , שבגלל שהיה בעל תואר ראשון , מובטל , מתוסכל , הוא היווה מטרה מושלמת לאנשי אל-שבאב וארגוני טרור אחרים , מטרה לגיוס .


הם חיפשו אנשים כמוהו .


אבל הסיפור שלו המשיך בכיוון אחר .


במוגדישו , המחסום העיקרי להגעה מנקודה א ' לנקודה ב ' הוא תשתית הכבישים .


23 שנה של מלחמת אזרחים השמידו לחלוטין את מערכת הכבישים , כך שהכי קל להתנייד באמצעות אופנוע ברחבי העיר .


אדן זיהה הזדמנות וניצל אותה .


הוא הקים חברת אופנועים .


הוא התחיל להשכיר אופנועים לתושבי העיר שלא יכלו לרכוש אותם .


הוא קנה 10 אופנועים , בסיוע של משפחה וחברים , והוא חולם להרחיב את העסק לכמה מאות אופנועים ב- 3 השנים הבאות .


מדוע הסיפור שלו שונה ?


מה הופך את הסיפור שלו לשונה ?


אני חושב שהיכולת שלו לזהות ולממש הזדמנות .


זו יזמות , ואני מאמין שיזמות יכולה להיות כוח נגד מול מצבי ההמתנה .


היזמות מעודדת את הצעירים ליצור את ההזדמנויות הכלכליות שהם מחפשים .


וניתן ללמד את הצעירים להיות יזמים .


אני רוצה לספר לכם על גבר צעיר שכח באחד מהמפגשים איתי , מוחמד מחמוד , מוכר פרחים .


הוא עזר לי ללמד צעירים בפסגה שעסקה ביזמות ואיך ליצור חדשנות , ואיך לייצר תרבות של יזמות .


הוא בעצם מוכר הפרחים הראשון במוגדישו מזה 22 שנה , ועד לא מזמן , עד שמוחמד פתח חנות , אם רצית פרחים לחתונה , השתמשת בפרחים מפלסטיק שיובאו מחו " " ל .


אם היית שואל מישהו , " מתי בפעם האחרונה ראית פרחים רעננים ? "


לרבים מבין אלו שגדלו בזמן מלחמת האזרחים , התשובה תהיה " " אף פעם . " " אז מוחמד זיהה הזדמנות .


הוא הקים חברת גינון ועיצוב גנים .


הוא הקים חוה מחוץ למוגדישו . הוא התחיל לגדל צבעונים וחבצלות , שלדבריו התאימו לגידול באקלים הקשה של מוגדישו .


הוא התחיל לספק פרחים לחתונות , הקים גינות בבתים ובעסקים ברחבי העיר , ועכשיו הוא מקים את הגן הציבורי בראשון במוגדישו מזה 22 שנה .


אין גנים ציבוריים במוגדישו .


הוא רוצה להקים מקום בו משפחות , צעירים , יכולים להפגש , וכמו שהוא אומר , להריח את הוורדים .


הוא לא מגדל ורדים מפני שהם צורכים יותר מדי מים , דרך אגב .


הצעד הראשון הוא לעורר השראה בקרב צעירים , ובחדר הועידה , לנוכחות של מוחמד הייתה השפעה עמוקה על הצעירים בחדר .


הם אף פעם לא חשבו להקים עסק .


הם חשבו לעבוד בארגונים הסיוע , לעבוד עבור הממשלה , אבל לסיפור שלו , לחדשנות , הייתה השפעה עמוקה עליהם .


הוא גרם להם להביט בערים שלהם כמקומות מלאי הזדמנויות .


הוא נתן להם את הכוח להאמין שהם יכולים להיות יזמים , שהם יכולים להוביל את השנוי .


בסוף היום , היו להם כל מיני פתרונות יצירתיים לבעיות הגדולות של הערים שלהם .


היו להם פתרונות יזמיים לבעיות מקומיות .


לעורר השראה בצעירים וליצור תרבות יזמית מהווה צעד גדול , אבל הצעירים צריכים הון על מנת לממש את הרעיונות שלהם .


הם זקוקים לנסיון ולחניכה על מנת לפתח ולהשיק את העסקים שלהם .


תחברו צעירים למשאבים שהם צריכים , תתמכו בהם במעבר מרעיון ליצירה , ויצרתם זרז לשינוי עירוני .


עבורי , יזמות היא יותר מרק הקמה של עסק .


מדובר ביצירת אפקט חברתי .


מוחמד לא רק מוכר פרחים .


אני מאמין שהוא מוכר תקוה .


גן השלום שלו , ככה הוא קורה לו , כאשר הוא יוקם , הוא ישנה את הדרך בה אנשים רואים את העיר שלהם .


אדן מעסיק ילדי רחוב , שמשכירים ומתחזקים את האופנועים שלו .


הוא נותן להם הזדמנות להימלט מהשיתוק של מצב ההמתנה .


ליזמים הצעירים יש השפעה עצומה בערים שלהם .


כך שאני מציע - תהפכו צעירים ליזמים , טפחו את היצירתיות המולדת שלהם , ותזכו ביותר סיפורים על פרחים וגני שלום ופחות על מכוניות תופת והמתנה .


תודה .


( מחיאות כפיים )


טוב , אין לי מושג מה אנו עומדים לנגן .


אני לא אוכל לומר לכם מה זה , עד שזה יתנגן .


לא ידעתי שעומדת להיות מוסיקה לפני ,


לכן אני אתחיל עם מה ששמעתי הרגע .


( מוסיקה ) ( מחיאות כפיים ) טוב , אז קודם כל , בואו נקבל בברכה את מר ג ' אמיר וויליאמס על התופים , ( מחיאות כפיים ) בארניס טראביס על הבס , ( מחיאות כפיים ) ומר כריסטיאן סנדס על הפסנתר . ( מחיאות כפיים )


אז בימת התזמורת , כמו שאנו קוראים לה , זהו חלל מופלא .


זהו באמת חלל מקודש .


ואחד הדברים הקדושים לגבי חלל זה הוא שאין לך הזדמנות לחשוב על העתיד , או על העבר .


אתה חי ממש כאן ברגע זה .


ישנן כל כך הרבה החלטות שמתקבלות כאשר אתה מתהלך על בימת התזמורת .


לא היה לנו מושג באיזה סולם אנו עומדים לנגן .


באמצע , עשינו מעט את הדרך אל שיר בשם " " Titi Boom . " " אבל זה היה יכול לקרות — אולי , אולי לא .


כולם מקשיבים . אנחנו מגיבים .


אין לך זמן לרעיונות מתוכננים .


אז הרעיון מאחורי טעות : מנקודת מבטו של נגן ג ' אז , זה יותר קל לדבר על טעות של מישהו אחר .


אז הדרך שבה אני תופש טעות כאשר אני על בימת התזמורת — קודם כל , אנו לא באמת רואים בזה טעות .


הטעות היחידה מצויה בכך שאני לא יכול לקלוט מהו הדבר שעשה אדם אחר .


כל " " טעות " " היא הזדמנות בג ' אז .


לכן זה אף יהיה קשה לתאר מהו צליל מוזר .


אז לדוגמא , אם הייתי מנגן גוון , כאילו אנחנו מנגנים על מצע גוונים , שהיה נשמע כך ...


( מוסיקה ) אם כריסטיאן היה מנגן תו — נגן לדוגמא את F ( פה ) ( מוסיקה )


רואים , כל הצלילים הללו נמצאים במסגרת מצע הגוונים .


אם תנגן את התו E ( מי ) .


רואים , כל הצלילים הללו מתאימים לאותו מצע רגשי שאנו צובעים .


אך אם תנגן את # F ( פה דיאז ) , ( דיסוננס ) עבור רוב אוזני האנשים , הן יתפשו את צליל זה כטעות .


אז אני עומד להראות לכם , אנו עומדים לנגן רק לשניה .


ואנו עומדים לנגן על אותו המצע .


וברגע מסוים , כריסטיאן יוסיף את התו הזה .


ואנחנו לא נגיב אליו .


הוא ינגן אותו לשניה , ואז אני אפסיק ואדבר לרגע .


נראה מה יקרה כשאנחנו מנגנים בעזרת המצע הזה .


( מוסיקה ) אז מישהו יכול לתפוש את זה כטעות .


אוכל לומר שהיתה כאן טעות רק בכך שאנו לא הגבנו אליה .


זו היתה הזדמנות שהוחמצה .


אז זה בלתי צפוי . אנו נצבע את המצע הזה שוב .


הוא ינגן אותו . אני לא יודע איך אנו נגיב לו , אבל משהו ישתנה .


כולנו נקבל את הרעיונות שלו , או שלא .


( מוסיקה ) אז אתם רואים , הוא ניגן את התו הזה .


ואני לבסוף יצרתי ממנו מלודיה .


התצורה של התופים השתנתה הפעם .


היא היתה למעט יותר קצבית , מעט יותר עזה בתגובה שלה לאיך שאני הגבתי אליה .


אז לא קיימת טעות .


הטעות היחידה היא אם אני לא מודע , אם כל אחד מהמוסיקאים לא מודע ולא שואב מספיק מחבריו להרכב בכדי לשלב את הרעיון , ואם אנו לא מאפשרים יצירתיות .


אז ג ' אז , הבמה הזאת היא מדהימה לגמרי .


זוהי חוויה מאוד מטהרת .


ואני יודע שאני מדבר בשם כולנו כשאני אומר לכם שאנו לא לוקחים את זה כמובן מאליו .


אנו יודעים שהיכולת לבוא , לעלות על הבמה ולנגן מוסיקה זו ברכה .


אז איך כל זה נקשר להתנהגות עם ממון ?


טוב כולנו נגני ג ' אז , אז באופן סטריאוטיפי אין לנו יחסים טובים עם ממון .


( צחוק ) בכל מקרה , אני רציתי לציין את האופן בו אנו מתמודדים עם זה .


וההיבט הנוסף של זה הוא שאנו לא עושים מיקרו-ניהול בג ' אז .


ישנם אנשים שעושים .


אך זה גורם לכך שמגבילים את האפשרויות האמנותיות .


אם אני אבוא ואכתיב להרכב שאני רוצה לנגן באופן מסוים ואני רוצה שהמוסיקה תתקדם בכיוון הזה , ואני פשוט קופץ פנימה ...


מוכנים , ננגן לרגע .


אחת , שתיים , אחת , שתיים , שלוש , ארבע .


( מוסיקה ) זה דיי כאוטי מפני שאני מנסה לכפות את הרעיונות שלי .


אני אומר להם , " " אתם תבואו איתי בדרך הזאת . " " אם אני באמת מעוניין שהמוסיקה תתקדם לכיוון הזה , הדרך הטובה ביותר עבורי לגרום לכך היא להקשיב .


זהו המדע של ההקשבה .


זה עוסק הרבה ביותר במה שאני יכול לתפוש מאשר במה שאני יכול לעשות .


אז אם אני רוצה שלמוסיקה תהיה מידה מסוימת של אינטנסיביות , הצעד הראשון עבורי הוא להיות סבלן , להקשיב ולשאוב ממשהו שקורה סביבי


כאשר אתה עושה את זה , אתה מעורב ונותן השראה למוסיקאים האחרים והם נותנים לך יותר , וזה נבנה בהדרגה .


הביטו . אחת , שתיים , אחת , שתיים , שלוש , ארבע .


( מוסיקה ) חוויה שונה לגמרי כאשר אני שואב רעיונות .


זה הרבה יותר אורגני . הרבה יותר מגוון .


זה לא עוסק בכפייה של החזון שלי או משהו כזה .


זה עוסק בלהיות כאן ברגע הזה , בקבלת זה את זה ולאפשר ליצירתיות לזרום .


תודה לכם


( מחיאות כפיים )


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ ההרצאות עדיין לא הועלו לרשת ;


_ _ NULL _ _ קופסה ובתוכה סט של תקליטורים , _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ על משבר האקלים .


_ _ NULL _ _ מכיוון שנתנו לי רק 18 דקות , באמת ,


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ ( צחוק ) _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ ואני חושב שאם אנשים אינם מאמינים לזה , עליהם לצאת יותר .


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ ושעלינו להתמודד איתו באותה דחיפות .


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ כפי שדוברים רבים אמרו במהלך הימים האחרונים , _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ או אם יש להם בכלל כאלה .


הוא אמר , " " ישנם שני סוגי אנשים בעולם , _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


אם תגידו להם , " " אל תעשו זאת יותר , " " אם יתהו על מה אתם מדברים . _ _ NULL _ _


( מחיאות כפיים ) אחד מהשינויים האמיתיים


_ _ NULL _ _ היא הרודנות של השכל הישר ,


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ ( צחוק )


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


חובה עלינו לגאול את עצמנו וכך נוכל להציל את ארצנו . " " אני אוהב את המילה הזאת , " " לגאול " " . _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ אשר אנו פשוט מקבלים כמובנים מאליהם _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ אם יש לכם שעון-יד עליכם , תוכלו להרים את ידיכם ?


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ " יש בו פונקציות רבות . " _ _ NULL _ _


אז אתם רואים , ישנם דברים שאנו משועבדים להם בחינוך .


כל מי שדיבר ב-TED אמר באופן עקיף , _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ הוא ענה , " " תמיד , הייתי כבאי תמיד . " "


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


היה מורה אחד שלא התיחס ברצינות .


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ ושאני מבזבז את כישרונותיי בלעסוק בזה . " " _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ בטח עכשיו הוא חושב עליי יותר בחיוב . " " _ _ NULL _ _ ( מחיאות כפיים ) _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ לא בתפיסה יחידנית של יכולת .


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ הבניה מחדש של התפיסה שלנו


_ _ NULL _ _ נתקלתי בהצהרה הקובעת מדיניות , _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


( מחיאות כפיים ) _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ כדי להיכנס לגן-ילדים הנכון , _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ ( מחיאות כפיים ) _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ בערך באותו זמן שאריק קלפטון קיבל את הגיטרה הראשונה שלו .


ואם עושים את הדבר שאוהבים לעשות , שאתה טוב בו , _ _ NULL _ _


אתם יודעים איך זה , אם עושים מה שאוהבים , _ _ NULL _ _


עלינו להכיר בכך שפריחה אנושית _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ אבל בעזרת תמיכה חיצונית המבוססת על תוכנית לימודים אישית .


_ _ NULL _ _ ישנם אנשים המפגינים בתקשורת , באינטרנט .


_ _ NULL _ _ בשילוב עם הכישרונות יוצאי הדופן של מורים , _ _ NULL _ _


הוא כתב זאת לאהובתו , _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


אני רוצה לומר שבאמת ובתמים , כי לאחר ההרצאות המדהימות והרעיונות הללו שמופצים , אני נמצאת במצב המביך משום שאני הולכת לדבר איתכם על טלוויזיה .


אז כמעט כולם רואים טלוויזיה .


אנחנו אוהבים אותה . אנחנו אוהבים חלקים ממנה .


פה בארה " " ב , אנשים ממש אוהבים טלוויזיה .


האמריקאי הממוצע צופה בטלוויזיה כחמש שעות ביום .


אוקיי ?


עכשיו אני למעשה עובדת כיום בטלוויזיה , אז עבורי , זהו דבר טוב .


אבל אנשים רבים לא אוהבים אותה כל כך .


הם , למעשה , בזים לה .


הם קוראים לה מטומטמת , וגרוע יותר , האמינו לי .


אימי , בזמן שגדלתי , היא קראה לה " " קופסת האידיוטים . " " אך הרעיון שלי היום אינו להתדיין בנושא האם ישנו דבר כזה טלוויזיה טובה או רעה ; רעיוני היום הוא לומר לכם כי אני מאמינה שלטלוויזיה יש מצפון .


אז לדעתי לטלוויזיה יש מצפון כי למעשה אני מאמינה שטלוויזיה משקפת ישירות את הצורך המוסרי , הפוליטי , החברתי והרגשי של האומה שלנו — שהטלוויזיה היא הדרך בה אנו מפיצים את כל מערכת הערכים שלנו .


כך שכל הדברים הללו הם אנושיים בצורה יוצאת דופן , וכולם מתחברים לרעיון שלנו של מהו מצפון .


כיום , אנחנו לא מדברים על טלוויזיה טובה ורעה .


אנחנו מדברים על טלוויזיה פופולרית .


אנחנו מדברים על עשר התוכניות הנצפות על פי מדד נילסן במהלך חמישים שנים .


איך המדדים האלה משקפים לא רק את אשר שמעתם , שזהו עצם הרעיון של הלא מודע החברתי הקולקטיבי שלנו , אלא כיצד עשר התכניות המובילות במדד נילסן במשך 50 שנים משקפות את הרעיון של המצפון החברתי שלנו ?


כיצד טלוויזיה מתפתחת במשך הזמן , ומה זה אומר לגביי החברה שלנו ?


אם מדברים על אבולוציה , מביולוגיה בסיסית , אתם ודאי זוכרים שלממלכת החיות , כולל בני האדם , יש ארבעה אינסטינקטים בסיסיים .


יש לכם רעב , סקס , כוח , ויש לכם את הדחף לרכושנות .


בתור בני אדם , מה שחשוב לזכור הוא שאנו התפתחנו במשך הזמן למתן , או לשכך , את האינסטינקטים החייתים האלה .


יש לנו את היכולת לצחוק ולבכות .


אנחנו חשים יראת כבוד , אנו חשים רחמים .


זה שונה ונבדל מממלכת החיות .


הדבר הנוסף בנוגע לבני אנוש הוא שאנו אוהבים בידור .


אנחנו אוהבים לצפות בטלוויזיה .


זהו דבר שבבירור מבדיל אותנו מממלכת החיות .


ייתכן וחיות תאהבנה לשחק , אך הן אינן אוהבות לצפות .


אז הייתה לי שאיפה לגלות מה ניתן להבין ממערכת היחסים האנושית המיוחדת הזו בין תוכניות טלוויזיה והמצפון האנושי .


מדוע בידור טלוויזיוני התפתח בצורה שבו הוא התפתח ?


אני חושבת על זה כעל הקריקטורה הזו של שטן או מלאך היושבים על כתפינו .


האם טלוויזיה פועלת למעשה כמצפון שלנו , מפתה ובו זמנית מתגמלת ?


אז בכדי להתחיל ולענות על השאלות הללו , עשינו מחקר .


חזרנו אחורה 50 שנה לעונת הטלוויזיה של 1959 / 1960 .


בחנו את עשרים התוכניות המובילות של מדד נילסן בכל שנה במהלך 50 השנים — אלף תוכניות .


דיברנו עם יותר מ - 3,000 אנשים — כמעט 3,600 — בגילאי 18 עד 70 , ושאלנו אותם כיצד הם חשו רגשית .


כיצד הם חשו כאשר הם צפו בכל אחת מהתוכניות הללו ?


האם חוויתם תחושה של עמימות מוסרית ?


האם הרגשתם זעם ? האם צחקתם ?


איזו משמעות היתה לזה ?


אז לקהל העולמי של TED , אני רוצה לומר שזה היה מדגם אמריקאי .


אך כמו שאתם יכולים לראות , הצרכים הרגשיים הללו הם אונברסליים .


ועל בסיס עובדתי , למעלה מ- 80 אחוז של התוכניות האהודות ביותר בארה " " ב מיוצאות לרחבי העולם .


אז אני באמת מקווה שהקהל העולמי שלנו יכול להזדהות .


שתי תודות לפני שקופית המידע הראשונה שלנו : על כך שנתן לי את ההשראה בכלל לחשוב על רעיון המצפון והתעלולים שהמצפון יכול להתל בנו על בסיס יומי , אני מודה לרב האגדי , ג ' ק שטרן .


ועל הדרך בה אני הולכת להציג את המידע , אני רוצה להודות לכוכב קהילת TED האנס רוסלינג , שייתכן וזה עתה ראיתם .


אוקיי , הנה זה מתחיל .


אז כאן אתם רואים , משנת 1960 עד 2010 , את 50 שנות המחקר שלנו .


שני דברים עימם נתחיל — מצב ההשראה ומצב העמימות המוסרית , אשר , לשם מטרה זו , אנו מגדירים השראה כתוכניות טלוויזיה שמרוממות אותי , שגורמות לי להרגיש חיובי יותר לגבי העולם .


עמימות מוסרית הינן תוכניות טלוויזיה בהן איני מבינה את ההבדלים בין נכון לשגוי .


כשאנו מתחילים , אתם רואים ב- 1960 השראה נשארת יציבה .


לשם כך אנחנו צופים בטלוויזיה .


עמימות מוסרית מתחילה לעלות .


ממש בסוף שנות השישים , עמימות מוסרית עולה , השראה נמצאת בדעיכה .


מדוע ?


משבר הטילים בקובה , ג ' ון פ . קנדי נורה , תנועת זכויות האזרח , פרעות הגזע , מלחמת ויאטנם , מרטין לותר קינג נורה , בובי קנדי נורה , וואטרגייט .


תראו מה קורה .


ב- 1970 , ההשראה צונחת .


עמימות מוסרית ממריאה .


הן חוצות , אבל רונלד רייגן , אישיות טלוויזיונית , נמצא בשלטון .


היא מנסה לחזור .


אבל ראו , היא לא מצליחה : איידס , פרשת איראן-קונטראס , אסון הצ ' לנגר , צ ' רנוביל .


עמימות מוסרית הופכת לתפיסה השלטת בטלוויזיה משנת 1990 למשך 20 השנים הבאות .


תתבוננו בזה .


הטבלה הזו הולכת לתעד מגמה דומה מאוד .


אבל במקרה הזה , יש לנו נחמה — הבועה באדום — פרשנות חברתית בכחול וזלזול בירוק .


בזמן זה בטלוויזיה יש לכם את " " בוננזה , " " אל תשכחו יש לכם את " " גאנסמוק , " " יש לכם את " " אנדי גריפית ' , " " יש לכם תוכניות ביתיות שכולן עוסקות בנחמה .


זה עולה . נחמה נשארת שלמה .


זלזול מתחיל לעלות .


פרשנות חברתית לפתע עולה בחדות .


אתם מגיעים לשנת 1969 , וראו מה קורה .


יש לכם את הנחמה , הזלזול ואת הפרשנות חברתית , לא רק נאבקים זה בזה בחברה שלנו , אבל יש לכם למעשה שתי תוכניות מבוססות — " " גאנסמוק " " ו " " גומר פייל " " — בשנת 1969 הן התכניות המדורגות כמספר שתיים ושלוש בטלוויזיה .


מה במקום הראשון ?


התוכנית ההיפית המזלזלת חברתית , " הצחוקים של רואן ומרטין . "


כולם גרים יחדיו , נכון .


צופים הגיבו בדרמטיות .


הביטו בעלייה החדה הזו ב- 1966 תוכנית מובילה .


כאשר אתם שומעים את מונח הזה , להיט פורץ , מה המשמעות של זה ?


המשמעות של זה בעונת הטלוויזיה בשנת 1966 , שה " " סמוד ' רס ברוד ' רס " " הגיעו משום מקום .


זו הייתה התוכנית הראשונה שאיפשרה לצופים לומר , " " אלוהים , אני יכול לומר את דעתי על מה אני מרגיש לגביי מלחמת ויאטנם , על הנשיאות , דרך הטלוויזיה ? " " זו הסיבה לכך שזה להיט פורץ .


אז , ממש כמו בטבלה האחרונה , תראו מה קורה .


בשנת 1970 , הסכר נפרץ , הסכר נפרץ .


נחמה כבר אינה הסיבה בגינה אנו צופים בטלוויזיה .


פרשנות חברתית וזלזול עולים לכל אורך שנות השבעים .


עכשיו התבוננו בזה .


מה הכוונה בשנות השבעים ? נורמן ליר .


יש לכם " " הכל נשאר במשפחה , " " " " סנפורד ובנו , " " והתוכנית השלטת — בעשירייה הפותחת לכל אורך שנות השבעים — " מ.א.ש. "


לכל אורכן של 50 השנים של הטלוויזיה שחקרנו , שבע מעשר התוכניות שדורגו הכי גבוה בזלזול הופיעו באוויר בזמן מלחמת ויאטנם , חמש מעשר הגדולות בזמן שלטון ניקסון .


רק דור אחד , אחרי 20 שנים , ואנו מגלים , וואו ! טלוויזיה יכולה לעשות זאת ?