Kada sam imala 11 godina , sjećam se buđenja uz zvuk sreće jednoga jutra .


Moj otac je slušao vijesti BBC-a na svom malom , sivom radiju .


Na njegovom je licu bio veliki smiješak , što je tada bilo neobično , jer su ga vijesti uglavnom deprimirale .


" " Talibani su otišli ! " " otac je povikao .


Nisam znala što to znači , ali mogla sam vidjeti da je moj otac vrlo , vrlo sretan .


" " Sada možeš ići u pravu školu " " , rekao je .


Jutro koje nikada neću zaboraviti .


Prava škola .


Vidite , ja sam imala 6 godina kada su Talibani preuzeli Afganistan i učinili ilegalnim da djevojke pohađaju školu .


Tako sam se sljedećih pet godina odjevala kao dječak kako bih pratila svoju stariju sestru , kojoj nije više bilo dozvoljeno biti samoj vani , u tajnu školu .


To je bio jedini način kako bismo se obje mogle obrazovati .


Svakim danom smo išle drugim putem kako nitko ne bi posumnjao kamo idemo .


Skrivale smo knjige u vrećicama za kupovinu , da bi izgledalo kao da smo odlazile u kupovinu .


Škola je bila u kući , više od stotine nas bilo je smješteno u maloj dnevnoj sobi .


Bilo je ugodno tijekom zime , ali užasno vruće tijekom ljeta .


Svi smo znali da riskiramo svoje živote — učitelji , učenici i naši roditelji .


S vremena na vrijeme škola bi bila otkazana tjedan dana jer su talibani bili sumnjičavi .


Uvijek smo se pitali što znaju o nama .


Jesu li nas slijedili ?


Znaju li gdje živimo ?


Bili smo uplašeni , ali svejedno , škola je bila mjesto gdje smo željeli biti .


Imala sam sreće što sam odrasla u obitelji gdje je obrazovanje bilo cijenjeno i gdje su kćeri bile dragocjene .


Moj je djed u svoje vrijem bio izvanredan čovjek .


Posve svojeglav iz udaljene provincije Afganistana , zahtjevao je da njegova kćer , moja majka , ide u školu i zbog toga ga se njegov otac odrekao .


Moja obrazovana majka postala je učiteljica .


Tamo je .


Otišla je u mirovinu prije dvije godine , samo kako bi našu kuću pretvorila u školu za djevojke i žene iz našeg susjedstva .


A moj otac — ovo je on — bio je prvi u svojoj obitelji koji je stekao obrazovanje .


Nije bilo upitno hoće li njegova djeca steći obrazovanje , uključujući njegove kćeri , unatoč talibanima , unatoč riziku .


Za njega je veći rizik bio ne obrazovati svoju djecu .


Tijekom vladavine talibana , sjećam se bilo je trenutaka kada bih bila toliko frustrirana našim životima i uvijek bih bila uplašena i nisam vidjela budućnost .


Željela sam odustati , ali moj otac , znao je reći , " " Slušaj , kćeri , možeš izgubiti sve u svome životu .


Tvoj novac može biti ukraden . Možeš biti prisiljena napustiti svoj dom tijekom rata .


Ali samo jedna stvar koja uvijek ostaje s tobom je ono što je ovdje , i ako moramo prodati našu krvu kako bismo platili tvoju školarinu , to ćemo i učiniti .


Dakle , da li i dalje ne želiš nastaviti ? " " Danas imam 22 godine .


odgojena sam u zemlji koja je uništena desetljećima rata .


Manje od šest posto žena moje dobi su nastavile nakon srednje škole i da moja obitelj nije bila toliko odana mom obrazovanju , bila bih jedna od njih .


Umjesto toga , stojim ovdje ponosna što sam diplomirala na Middlebury fakultetu .


( Pljesak ) Kada sam se vratila u Afganistan , moj djed , koji je bio prognan iz svog doma jer je usudio obrazovati svoje kćeri , bio je među prvima koji su mi čestitali .


Ne samo da je ponosan na moju diplomu , nego i na to što sam prva žena , a i jesam prva žena koja ga je vozila ulicama Kabula .


( Pljesak ) Moja obitelj vjeruje u mene .


Imam velike snove , ali moja obitelj ima još veće snove za mene .


To je razlog zašto sam globalni ambasador 10x10 , globalnog kampanje za obrazovanje žena .


Zbog toga sam osnovala SOLA-u , prvi i vjerojatno jedini internat za djevojke u Afganistanu , zemlji gdje je još uvijek riskantno da djevojke idu u školu .


Uzbudljivo je to što vidim učenike u svojoj školi s ambicijom da ugrabe priliku .


I vidim njihove roditelje i očeve koji , poput mojih , navijaju za njih unatoč , pa čak i protivno obeshrabrujućoj oporbi .


Kao Ahmed . To nije njegovo pravo ime i ne mogu pokazati njegovo lice , ali Ahmed je otac jedne od mojih učenica .


Prije manje od mjesec dana on i njegova kćer su bili na putu iz SOLA-e prema svome selu i doslovno su izbjegli smrt bombom koja je bila na putu .


Nakon što je stigao doma , telefon je zazvonio . Glas ga je upozorio da ako pošalje kćer ponovo u školu , pokušat će ponovno .


" " Ubij me odmah , ako želiš " " , rekao je , " " ali neću upropastiti budućnost svoje kćeri zbog vaših starih i zaostalih ideja . " " Počela sam shvaćati u vezi s Afganistanom nešto što je često odbačeno na Istoku , da je iza nas koji smo uspjeli otac koji prepoznaje vrijednosti svoje kćeri i koji vidi da je njezin uspjeh njegov uspjeh .


To ne znači da majke nisu ključ našeg uspjeha .


Zapravo , oni su često prvi i uvjerljivi pregovarači svijetle budućnosti njihovih kćeri , ali u kontekstu društva kakvo je u Afganistanu , moramo imati potporu muškaraca .


Pod talibanima , djevojke koje su išle u školu što je izraženo u stotinama — zapamtite , išle su ilegalno .


Ali danas više od tri miliijuna djevojaka pohađa školu u Afganistanu .


( Pljesak ) Afganistan izgleda toliko drukčije gledajući ga iz Amerike .


Smatram da Amerikanci vide krhost u promjenama .


Bojim se da te promjene neće trajati dugo nakon povlačenja američkih trupa .


Ali kada sam u Afganistanu , kada vidim učenike u svojoj školi i njihove roditelje koji ih podržavaju , koji ih ohrabljuju , vidim obećanu budućnost i promjene koje traju .


Za mene , Afganistan je zemlja nade i neograničenih mogućnosti , i svaki dan djevojke iz SOLA-e me na to podsjećaju .


Kao i ja , imaju velike snove .


Hvala vam .


( Pljesak )


_ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


I sad ćete vidjeti kako se žumance i bjelance razdvajaju .


_ _ NULL _ _ koja može stvoriti još profinjenije stvari , _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ da se svemir ne kreće


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


A njima trguje vrsta koje su povezane trgovinom , putovanjem , i internetom _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ vrstu složenosti zastupljenu u vama i meni _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ ali uz velike poteškoće .


I malo se složenije stvari pojavljuju .


I na taj način , složenost nastaje


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ uvjeti za Zlatokosu postaju sve skučeniji , _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ o tome kako svemir stvara složenost _ _ NULL _ _


( Smijeh ) _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


Sadrži sve što je u današnjem svemiru . _ _ NULL _ _


A isprva , samo je nejasan obris _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ sama se energija razbija u jasno izdvojene sile uključujući elektromagnetizam i gravitaciju .


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _


To je dvostruko toliko koliko su ljudi bili na ovome planetu .


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ jer zapravo znamo poprilično puno


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ satelitima poput satelita WMAP _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ plava su podrućja otprilike tisućinu stupnja hladnija _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ i , bam ! _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ svi se ti elementi kombiniraju , kovitlaju uokolo , _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ i puno sposobniji stvarati daljnju složenost .


Ona djeluje na manjoj ljestvici nego gravitacije , _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ a planeti , ispada , su baš pravi , _ _ NULL _ _


U tekućinama , _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


A duboko ispod tih oceana , na pukotinama u Zemljinoj kori , imali ste izlijevanje topline iz unutrašnjosti Zemlje , i imali ste veliku raznolikost elemenata .


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ a atomi su se kombinirali u svakakve egzotične kombinacije .


Ali naravno , život je više


Prikuplja nove načine stvaranja živih organizama _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ ali odlične vijesti za naše sisavačke pretke , _ _ NULL _ _ u od dinosaura upražnjenim nišama .


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ kako može nadživjeti jedinke koje su naučile tu informaciju , _ _ NULL _ _


A to je zašto smo , kao vrsta , toliko kreativni _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ ali tada vidite ljude kako migriraju u nove okoliše , _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ sve dok sad ne izgleda kako tvorimo _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ da se čini kako potkopavamo uvjete za Zlatokosu _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


I to je zašto grupa nas _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ jer su Daniel i njegova generacija _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


Ljudska bića se svrstavaju u okvire one sekunde kad ugledaju jedno drugog . – Je li ta osoba opasna ? Jesu li privlačne ?


Jesu li potencijalan par ? Jesu li potencijalna prilika za druženje ?


Ovakvo malo ispitivanje radimo kada upoznajemo ljude kako bismo napravili umni sažetak što se njih tiče .


Kako se zoveš ? Odakle si ?


Koliko godina imaš ? Što radiš ?


Nakon toga postajemo intimniji .


Jesi li ikada imao kakve bolesti ?


Jesi li se ikada razveo ?


Da li ti dah zaudara dok mi odgovaraš na ova pitanja ?


Što te interesira ? Tko te interesira ?


S kojim spolom voliš spavati ?


Shvaćam .


Neurološki smo predodređeni da tražimo ljude slične nama .


Počinjemo stvarati grupe čim smo dovoljno odrasli da znamo kako prihvaćanje izgleda .


Povezujemo se jedni s drugima na osnovu bilo čega – glazbeni odabir , rasa , spol , kvart u kojem smo odrasli .


Tražimo okolinu koja učvršćuje naše osobne odabire .


Ipak , ponekad samo pitanje „ Što radiš ? “ može zvučati kao da netko otvara malu kutijicu i traži od vas da se ugurate u nju .


Otkrila sam da je to zato što su kategorije previše ograničene .


Te kutije su pretijesne .


I to može postati stvarno opasno .


Dakle , evo nečeg vezanog uz mene , prije no što krenemo dalje .


Odrasla sam u veoma zaštićenoj okolini .


Odrasla sam u donjem dijelu Manhattana u ranim osamdesetima , dva bloka dalje od središta punk glazbe .


Bila sam zaštićena od bolnih netrpeljivosti i društvenih restrikcija što se odgoja tiče nametnutih od onih koji su se bazirali na religiji .


Tamo odakle ja dolazim ukoliko niste „ tetkica “ , radikalni mislioc ili neka vrsta performera , bili ste čudak .


( Smijeh ) Bio je to neortodoksan odgoj no kao dijete na ulicama New Yorka , , naučite kako vjerovati vlastitim instinktima , naučite kako se nositi s vlastitim idejama .


Kada mi je bilo šest godina , odlučila sam da želim biti dječak .


Jednog sam dana otišla u školu , a djeca mi nisu dala da s njima igram košarku .


Rekli su da ne dopuštaju curama da igraju .


Otišla sam kući , obrijala glavu , vratila se sljedeći dan i rekla , „ Dječak sam . “ Mislim , tko zna , zar ne ?


Kad imate šest godina , možda to možete učiniti .


Nisam željela da itko zna da sam djevojčica i nitko nije znao .


Držala sam se te šarade osam godina .


Dakle , ovo sam ja s 11 godina .


Glumila sam dječaka po imenu Walter u filmu pod nazivom „ Julian Po “ . Bila sam žestoka , slijedila Christiana Slatera okolo i gnjavila ga .


Vidite , također sam bila dijete-glumac što je udvostručilo razinu nastupa mog identiteta jer nitko nije znao da sam zapravo djevojčica koja glumi dječaka .


. Zapravo , nitko tko je bio dio mog života nije znao da sam djevojčica – ni moji učitelji u školi , ni moji prijatelji , , ni redatelji s kojima sam radila .


Djeca bi često došla do mene za vrijeme nastave , zgrabila me za grlo i provjeravala da li imam Adamovu jabučicu ili bi zgrabili moje prepone kako bi provjerili s čime baratam .


Kada bih išla na wc , okretala bih svoje cipele prema wc školjci kako bi izgledalo da piškim stojeći .


Za vrijeme spavanja kod drugih imala bih napadaje panike kako bih omela djevojke u namjeri da me poljube bez da se odam .


Vrijedno je spomena to da nisam mrzila svoje tijelo ni svoje genitalije .


Nisam osjećala kao da sam u krivom tijelu .


Osjećala sam se kao da izvodim razrađenu točku .


Ne bih se okarakterizirala kao transrodna osoba .


Iako , u mojoj je obitelji bilo ljudi koji su vjerovali u terapiju i vjerojatno bi mi dijagnosticirali nešto poput spolne dismofije dismofije i stavili me na hormone da odgode pubertet .


No u mom slučaju , jednostavno sam se jednog dana probudila , s 14 godina i odlučila da ponovo želim biti djevojka .


Pubertet me udario i nisam pojma imala što znači biti djevojka i bila sam spremna otkriti tko sam zapravo .


Kada se dijete ponaša ovako kako sam se ja ponašala , onda se zapravo ne mora otkriti , zar ne ?


Nitko nije pretjerano šokiran .


( Smijeh ) No moji me roditelji nisu tražili da se definiram .


Kada sam imala 15 godina i nazvala oca kako bih mu rekla da sam se zaljubila , posljednje što nam je na umu bilo je razgovarati o tome koje su posljedice činjenice da je moja prva ljubav bila djevojka .


Tri godine kasnije , kada sam se zaljubila u muškarca , moji roditelji također nisu okom trepnuli .


Vidite , to je jedan velikih blagoslova mog veoma neortodoksnog djetinjstva što me nitko nije tražio da se definiram kao išta u ikojem trenu .


Bilo mi je dozvoljeno da to budem ja , rastući i mijenjajući se vakog trenutka .


Prije četiri , gotovo pet godina Prijedlog 8 , velika debata u vezi ravnopravnosti brakova , je podigla mnogo prašine diljem ove zemlje .


U to vrijeme udaja nije bilo nešto o čem sam puno razmišljala .


. No mene je zatekla činjenica da je Amerika , zemlja s toliko oduzetim zapisima civilnih prava , mogla tako bučno ponavljati svoje greške .


Sjećam se kako sam gledala raspravu na tv-u misleći kako je zanimljivo što je odvajanje crkve i države u suštini povuklo geografske granice kroz ovu zemlju , između mjesta gdje ljudi vjeruju i mjesta gdje ljudi ne vjeruju .


I onda je ta rasprava povukla geografske granice oko mene .


Ako je ovo bio rat s dvije različite strane , ja sam se podrazumijevala kako pripadam u gay ekipu jer definitivno nisam bila 100 % straight .


U to vrijeme sam počinjala isplovljavati iz te osmogodišnje osobne krize koja me vodila od toga da sam bila dječak do toga da budem ta neobična djevojka koja je izgledala kao dječak u ženskoj odjeći do potpuno suprotnog ekstremnog super štedljivog , prekomjernog dječaka koji lovi djevojčice sve do finalnog neodlučnog istraživanja onog što ustvari jesam , muškobanjasta djevojka koja voli i dječake i djevojčice , ovisno o osobi .


Godinu dana sam provela fotografirajući ovu novu generaciju djevojaka , poput mene , koje su se osjećale kao da su unutar linija – djevojke koje voze skejtboard , no rade to u čipkastom donjem rublju , , djevojke koje su imale muške frizure no nosile su djevojačke lakove za nokte , , djevojke koje su imale sjenila koja im odgovaraju uz razbijena koljena , djevojke koje su voljele i djevojke i dječake koji su svi voljeli djevojke i dječake koji su mrzili biti ukalupljeni u bilo što .


Voljela sam te ljude , divila sam se njihovoj slobodi , no gledala sam kako svijet izvan našeg utopijskog balona eksplodira u te gnjevne rasprave gdje su sveznalice počinjale uspoređivati našu ljubav sa sodomijom na nacionalnoj televiziji .


Ova moćna svjesnost mi je sinula jer sam bila manjina i to u vlastitoj zemlji , temeljeno na jednom aspektu mog karaktera .


Legalno i neosporno sam bila građanin drugog reda .


Nisam bila aktivist .


Ne mašem nikakvim zastavama u svom životu ,


no bila sam šokirana ovim pitanjem : Kako bi itko mogao glasati za ukidanje prava ogromnom mnoštvu ljudi koje poznajem na temelju jednog dijela njihovog karaktera ?


Kako mogu govoriti da mi kao grupa ne zaslužujemo jednaka prava kao i netko drugi ?


Da li smo uopće bili grupa ? Kakva grupa ?


I da li su ovi ljudi ikada svjesno upoznali žrtvu njihove diskriminacije ?


Jesu li znali protiv koga glasaju i kakav je bio utjecaj ?


Tada mi je sinulo da možda ako pogledaju u oči tih ljudi koje svrstavaju u građane drugog reda da će im možda biti teže to učiniti .


Možda će ih to prekinuti .


Očigledno nisam mogla dobiti 20 milijuna ljudi na jednu večeru pa sam smislila način kako ih mogu upoznati jedne s drugima preko fotografija bez ikakvog uljepšavanja , bez ikakvog osvijetljenja i bez ikakve manipulacije s moje strane .


Jer na fotografiji možete pregledati lavlje brkove bez straha da će vam otkinuti glavu .


Za mene fotografija nije samo puko prikazivanje filma , to je izlaganje gledaoca nečem novome , mjesto gdje nikada nisu bili , no najvažnije , ljudima kojih bi se mogli bojati .


Časopis Life je upoznao pomoću slika mnogo generacija ljudi s dalekim , udaljenim kulturama za koje nikada ne bi znali da postoje .


Stoga sam odlučila napraviti niz veoma jednostavnih portreta , poput onih zatvorskih .


Zapravo sam odlučila fotografirati svakoga u ovoj zemlji tko nije 100 posto heteroseksualan , što je , ukoliko ne znate , neograničen broj ljudi .


( Smijeh ) Dakle , ovo je bio veliki pothvat i kako bih to učinila trebala mi je pomoć .


Trčala sam u veliku hladnoću , slikala svaku osobu za koju sam smatrala da bih mogla doprijeti do nje do veljače prije dvije godine .


Slikala sam ove fotografije , otišla u HRC ( Kampanja za ljudska prava ) te ih upitala za pomoć .


Financirali su mi dva tjedna snimanja u New Yorku


te smo nakon toga napravili ovo .


( Glazba ) Video : Ja sam iO Tillett Wright , umjetnica sam koja je rođena i odrasla u New Yorku . ( Glazba )


Self Evident Truths je fotografska kuća LGBTQ današnje Amerike .


Moj cilj je napraviti jednostavan portret svakoga tko je iole manje od 100 posto heteroseksualan ili se osjeća kao da pripada u LGBTQ spektar na bilo koji način .


Moj cilj je pokazati humanost koja postoji u svakom od nas kroz jednostavnost naših lica .


( Glazba ) „ Čuvamo ove istine kako bismo bili samosvjesni da su svi ljudi stvoreni jednaki . “


To je zapisano u Proglasu neovisnosti .


Ne uspijevamo kao nacija držati do morala na kojima smo temeljeni .


Ne postoji jednakost u SAD-u .


[ Što za tebe znači jednakost ? “ ] [ „ Brak “ ] [ „ Sloboda “ ] [ „ Građanska prava “ ] [ „ Odnosite se prema svakoj osobi kao da se odnosite prema sebi “ ] To je kada ne morate razmišljati o tome , tako je jednostavno .


Borba za jednaka prava nije samo vezana uz homoseksualni brak .


Danas u 29 država , što je više od polovice ove zemlje , zakonski možete biti otpušteni na osnovu vašeg seksualne orijentacije .


[ „ Tko je odgovoran za jednakost ? “ Čula sam stotine ljudi koji su mi dali isti odgovor : „ Svi smo odgovorni za jednakost . “


Do sada smo slikali 300 lica u New Yorku .


I ne bismo bili u mogućnosti učiniti ništa od toga da nije bilo velikodušne potpore Kampanje za ljudska prava .


Želim projekt proširiti širom zemlje .


Želim posjetiti 25 američkih gradova i želim snimiri 4000 ili 5000 ljudi .


To je moj doprinost ljuskim pravima u borbi moje generacije .


Izazivam vas da pogledate u lica ovih ljudi i da im kažete da zaslužuju manje od bilo kojeg drugog ljudskog bića .


( Glazba ) [ „ Self evident truths “ ] [ „ 4000 lica diljem Amerike “ ] ( Glazba ) ( Pljesak ) iO Tillett Wright : Apsolutno nas ništa nije moglo pripremiti na ono što nam se dodgodilo nakon toga .


Gotovo 85 000 ljudi je pogledalo taj video i počelo nam slati mailove iz cijele zemlje govoreći nam da dođemo u njihove gradove i pomognemo im pokazati njihova lica .


Mnogo više ljudi je željelo pokazati lica no što sam očekivala .


Stoga sam promijenila svoj cilj na 10 000 lica .


Taj video je napravljen u proljeće 2011. i do sada sam putovala u gotovo 20 gradova i snimila gotovo 2000 ljudi .


Znam da je ovo govor , no voljela bih da odvojimo minutu šutnje šutnje i da pogledate ova lica jer ne postoji ništa što mogu reći da ih opiše .


Jer ukoliko slika vrijedi tisuću riječi , onda slika lica treba potpuno nov rječnik .


Nakon putovanja i razgovaranja s ljudima na mjestima poput Oklahome ili malog grada u Teksasu , pronašli smo dokaze da je početna premisa totalno kriva .


Vidljivost zaista je ključ .


Prisnost zaista je prolazna droga do empatije .


Jednom kada problem iskoči u vašem vrtu ili među vašom obitelji , izglednije je da ćete istraživati naklonost tome ili istraživati novu prespektivu u vezi toga .


Naravno , na svojim putovanjima sam susretala ljude koji su se legalno rastavljali od svoje djece ukoliko su bila nešto drugo , a ne heteroseksualna , no susretala sam i ljude koji su bili južnjački baptisti no promijenili su crkvu zato što su im djeca bila lezbijke .


Širenje empatije je postala osnovica Self Evident Truths-a .


No evo što sam naučila , a zaista je zanimljivo : Self Evident Truth ne briše razlike među nama .


Zapravo , baš suprotno , naglašava ih .


Predstavlja , ne samo kompleksnost koju nalazimo u povorci različitih ljudskih bića već kompleksnost koju nalazimo unutar svake individue .


Nismo imali previše okvira , imali smo ih premalo .


U nekom trenutku sam shvatila da je moja mislija fotografiranja „ gejeva “ bila svojstveno pogrešna jer postoji milijun različitih nijansi homoseksualnosti .


Pokušavala sam pomoći i ovjekovječila sam upravo onu stvar koju sam cijeli život pokušavala izbjeći – još jedan okvir .


U nekom trenutku sam postavila pitanje kako bih oslobodila formu koja je ljude tražila da se izjasne na skali od jedan do 100 posto homoseksualca .


Bila sam svjedok tolikim egzistencijalnim krizama koje su se odvijale preda mnom .


( Smijeh ) Ljudi nisu znali što učiniti jer se nikada prije nisu susretali s opcijom .


Možete li odrediti količinu vaše otvorenosti ?


Kada ih je prošlo stanje šoka , iako , velik broj ljudi se odlučio biti negdje između 70 i 95 posto ili na mjestima od 3 do 20 posto .


Naravno , bilo je mnogo ljudi koji su odabrali 100 posto jednog ili drugog , no otkrila sam mnogo veću količinu ljudi koji se identificiraju kao nešto što je mnogo nijansiranije .


Otkrila sam da većina ljudi spada u spektar kojeg nazivamo „ Sivim “ . Da budem jasnija – i ovo je veoma važno – ni na koji način ne kažem da prioritet ne postoji .


I neću čak ni odaslati problem izbora protiv biološkog imperativa jer ukoliko bilo tko od vas smatra da je seksualna orijentacija stvar izbora , pozivam vas da izađete i pokušate biti sivi .


Slikat ću vas samo ukoliko probate .


( Smijeh ) Ono što govorim je da ljudska bića nisu jednodimenzionalna .


Najvažnija stvar koju treba uzeti iz ovog sustava postotaka je ova : Ukoliko imate homoseksualne osobe ovdje , a heteroseksualne ondje i dok prepoznajemo kako se većina ljudi izjašnjava kako je negdje bliže jednom ili drugom , postoji taj ogroman spektar ljudi koji postoji u sredini .


I realnost koju to predstavlja je komplicirana .


Jer , na primjer , ukoliko prrihvatite zakon koji dozvoljava šefu da otpusti zaposlenika zbog homoseksualnog ponašanja , gdje točno povlačite granicu ?


Da li je to ovdje kod ljudi koji su do sada imali jedno ili dva heteroseksualna iskustva ?


Ili je to kod ljudi koji su imali samo jedno ili dva homoseksualna iskustva do sada ?


U kojem trenutku pojedinac postaje građanin drugog reda ?


Još jedna zanimljiva stvar koju sam naučila iz svog projekta i svojih putovanja je to kakvo je jadno sredstvo za vezanje seksualna orijentacija .


Nakon toliko putovanja i upoznavanja toliko ljudi , da vam kažem , postoji toliko mnogo kretena i dragih ljudi , demokrata i republikanaca , vojnika i kraljica i svake druge polarizacije koju možete zamisliti unutar LGBT zajednice kao i unutar ljudske rase .


Na stranu činjenica da igramo s jednom legalnom rukom vezanom na leđima i jednom kad pređete preko priča o predrasudama i borbi , to što ste nešto drugo , a ne hetero ne znači nužno da ništa nemamo zajedničko .


Dakle , u beskrajnoj proliferaciji lica koja doliči Self Evident Truth-u , kao što se nadam da se i sve više pojavljuje na mnogim govornicama , autobusnim stajalištima , plakatima , Facebook stranicama , screen saverima , možda će se gledanjem tog procesa ljudskosti početi događati nešto zanimljivo i korisno .


Nadam se da će ove kategorije , ove binarnosti , ove previše pojednostavljene granice početi postajati beskorisne i raspasti se .


Jer one zapravo ne opisuju ništa od onog što vidimo i nikoga koga znamo i ništa što zapravo jesmo .


Ono što vidimo su ljudska bića i sva njihova raznovrsnost .


Kad vidimo toliko raznovrsnosti , teško je osporiti njihovu ljudskost .


Ako ništa drugo , barem se nadam da je teže osporiti njihova ljudska prava .


Dakle , da li bi ste meni osporili pravo na stan , pravo na posvajanje djece , pravo na brak , slobodu da ovdje kupujem , živim ?


Jesam li ja ta koju odabirete ne priznavati kao vaše dijete , vašeg brata , vašu sestru , vašu majku , vašeg oca , vašeg susjeda , vašeg rođaka , vašeg ujaka , predsjednika , vaše policajke ili vatrogasca ?


Prekasno je


jer ja već jesam sve od navedenog .


Mi već jesmo sve od navedenog i oduvijek smo bili .


Stoga nas nemojte pozdravljati kao strance , pozdravljajte nas kao vaše kolege , ljudska bića , točka .


Hvala .


( Pljesak )


Nalazim se na dubini od 45 m u ilegalnom rudniku u Gani .


Zrak je težak , vruć i pun prašine i teško je disati .


Osjećam kako znojna tijela prolaze uz mene u mraku , ali ne vidim gotovo ništa drugo .


Čujem razgovor , ali okno je uglavnom kakofonija muškaraca koji kašljaju i kamena koji lome primitivnim alatima .


Kao i svi , imam treperavu jeftinu ručnu bateriju privezanu za glavu elastičnom pohabanom trakom i jedva razaznajem glatke drvene prečke koje pridržavaju zidove uske četvrtaste rupe koja prodire desetinama metara u zemlju .


Kad mi se ruka posklizne , odjednom se sjetim rudara kojeg sam upoznala prije nekoliko dana i koji se poskliznuo i pao bezbroj metara niz to okno .


Dok danas stojim ovdje i obraćam vam se , ti su muškarci i dalje duboko u toj rupi , riskiraju živote bez plaće ili kompenzacije i često pogibaju .


Ja sam se uspjela popeti van iz te rupe i otići kući , ali oni to vjerojatno neće moći jer su zarobljeni u ropstvu .


Proteklih 28 godina dokumentiram domorodačke kulture u više od 70 zemalja na šest kontinenata i 2009. sam imala veliku čast biti jedini izlagač na Summitu za mir u Vancouveru .


Među svim zadivljujućim ljudima koje sam ondje upoznala bio je i jedan pobornik nevladine organizacije " " Oslobodite robove , " " posvećene iskorjenjivanju suvremenog ropstva .


Počeli smo razgovarati o ropstvu i ja sam zapravo počela učiti o ropstvu , jer svakako sam znala da ono postoji , ali ne u tolikoj mjeri .


Nakon razgovora , osjećala sam se strašno i iskreno me bilo sram mojeg manjka znanja o toj strahoti današnjeg doba i mislila sam , ako ja ne znam , koliko još ljudi ne zna ?


Nikako mi to nije dalo mira pa sam kroz nekoliko tjedana odletjela u Los Angeles na sastanak s direktorom organizacije " " Oslobodite robove " " i ponudila svoju pomoć .


Tako je počelo moje upoznavanje sa suvremenim ropstvom .


Začudo , na mnogima od tih mjesta bila sam i prije .


Neka sam čak i smatrala drugim domom .


Ali ovaj put vidjela sam sve skrivene tajne .


Konzervativne procjene kažu da danas u svijetu ima više od 27 milijuna porobljenih ljudi .


To je dvaput više ljudi nego što je bilo odvedeno iz Afrike tijekom cijelog razdoblja transatlantske trgovine robovima .


Prije 150 godina rob za rad u poljoprivredi stajao je oko tri godišnje plaće američkog radnika .


To bi danas iznosilo oko 50.000 dolara .


A ipak , danas cijele obitelji mogu generacijama biti porobljene čak i zbog duga od 18 dolara .


Ropstvo začudo stvara zaradu od preko 13 milijardi dolara godišnje u cijelome svijetu .


Mnoge su prevarili lažnim obećanjima o dobrom obrazovanju i boljem poslu , a na kraju su bili prisiljeni raditi bez plaće pod prijetnjama nasiljem od kojeg ne mogu otići .


Današnje ropstvo postoji zbog trgovine , tako da proizvodi robova imaju vrijednost , ali ljudi koji ih proizvode zamjenjivi su .


Ropstvo postoji gotovo svugdje u svijetu , a ipak je protuzakonito svugdje u svijetu .


U Indiji i Nepalu vidjela sam peći za ciglu .


Prizor je bio čudan i ulijevao je strahopoštovanje . Bilo je kao u drevnom Egiptu ili Danteovom paklu .


Na temperaturama od preko 50 stupnjeva muškarci , žene , djeca , zapravo cijele obitelji bili su obavijeni debelim slojem prašine dok su mehanički slagali cigle na glavu , čak do 18 odjednom , i nosili ih od užarenih peći do kamiona udaljenih stotinama metara .


Umrtvljeni monotonijom i iscrpljenošću , rade tiho , ponavljaju i ponavljaju te radnje po 16 ili 17 sati na dan .


Nisu imali pauze za hranu ni vodu i zbog ozbiljne dehidracije uriniranje je bilo nepotrebno .


Vrućina i prašina prodirale su u sve tako da mi je fotoaparat postao prevruć i više ga nisam mogla ni držati u ruci te je prestao raditi .


Svakih sam 20 minuta morala trčati do našeg džipa očistiti opremu i držati je uz klimatizaciju kako bih je oživjela . Dok sam tako sjedila , mislila sam kako moj fotoaparat dobiva daleko bolji tretman od tih ljudi .


Vratimo se pećima . Plakalo mi se , ali abolicionist koji je bio sa mnom brzo me uhvatio i rekao : " " Lisa , nemoj . Nemoj to raditi ovdje . " " Vrlo mi je jasno objasnio da su emocionalni izljevi vrlo opasni na takvom mjestu , ne samo za mene , već i za njih .


Ne mogu im ponuditi nikakvu izravnu pomoć .


Ne mogu im dati novac , ništa .


Nisam državljanka te zemlje .


Mogla sam ih dovesti u težu situaciju od one u kojoj već jesu .


Morala sam se osloniti na " " Oslobodite robove " " da će kroz sustav postići njihovo oslobođenje i vjerovala sam da hoće .


A ja sam morala čekati da dođem kući da stvarno osjetim kako mi se srce slama .


U Himalajama sam pronašla djecu kako nose kamen kilometrima po planinskom terenu u kamione koji su čekali na cestama u podnožju .


Velike kamene ploče bile su teže od djece koja su ih nosila . Djeca su ih nosila obješene o glavu pomoću ručno izrađenih okvira od štapova i užeta i poderane tkanine .


Teško je gledati nešto tako intenzivno .


Kako možemo utjecati na nešto tako podmuklo , a ipak sveprisutno ?


Neki ni ne znaju da su u ropstvu , ljudi koji rade 16 , 17 sati dnevno bez ikakve plaće , jer je tako njihov cijeli život .


Nemaju to s čime usporediti .


Kad su ovi seljani zatražili slobodu robovlasnici su im svima spalili kuće .


Ti ljudi nisu imali ništa i bili su tako prestravljeni da su htjeli odustati , ali žena u sredini pozvala ih je da ustraju , a abolicionisti na terenu pomogli su im da sami dobiju najam kamenoloma , tako da sada rade isti težak posao , ali rade ga za sebe i plaćeni su za to i rade to u slobodi .


Često pomislimo na trgovanje seksom kad čujemo riječ ropstvo i zbog te podignute svijesti u svijetu upozorili su me da ću možda biti u opasnosti dok budem radila unutar ove konkretne industrije .


U Katmanduu su me pratile žene koje su prije i same bile seksualne robinje .


Odvele su me niz usko stubište koje je vodilo u prljav podrum osvijetljen slabim fluorescentnim svjetlom .


To samo po sebi nije bio bordel .


To je više bio restoran .


Restorani s kabinama , kako ih zovu u branši , mjesta su prisilne prostitucije .


Svaki ima male privatne sobe , u kojima su robovi , žene , kao i djevojčice i dječaci , neki od samo sedam godina , prisiljeni zabavljati klijente i poticati ih da kupe još hrane i alkohola .


Sve su prostorije mračne i prljave , označene brojem napisanim bojom na zidu , i odvojene šperpločom i zastorom .


Radnici često podnose tragično spolno zlostavljanje od strane svojih mušterija .


Dok sam stajala u gotovo potpunom mraku , sjećam se kako sam osjetila trenutan , ogroman strah i u tom sam trenutku mogla samo zamisliti kako je to biti zarobljen u tom paklu .


Postojao je samo jedan izlaz : stubište kojim sam ušla .


Nije bilo stražnjih vrata .


Nije bilo dovoljno velikih prozora kroz koje bi se moglo popeti i izići .


Ti ljudi nisu imali nikakve šanse za bijeg . Dok nastojimo shvatiti tako tešku temu , važno je da znamo da ropstvo , uključujući trgovanje seksom , postoji i u našoj blizini .


Tisuće su ljudi porobljene u poljoprivredi , u restoranima , u kućnom ropstvu , i mogla bih još nabrajati .


Nedavno je New York Times objavio da se između 100.000 i 300.000 američke djece proda u seksualno ropstvo svake godine .


To je svugdje oko nas , mi to samo ne vidimo .


Tekstilne se industrije također često sjetimo kad čujemo nešto o robovskom radu .


Posjetila sam sela u Indiji gdje su cijele obitelji porobljene u industriji svile .


Ovo je obiteljski portret .


Ruke obojene crno su očeve , dok su plave i crvene ruke njegovi sinovi .


Oni miješaju boju u velikim bačvama , i uranjaju svilu u tekućinu sve do laktova , ali boja je otrovna .


Prevoditelj mi je ispričao njihove priče .


" " Nemamo nikakvu slobodu " " , rekli su .


" " Ipak se još uvijek nadamo da ćemo jednog dana moći otići iz ove kuće i otići drugamo , gdje će nas platiti za bojenje . " " Procjenjuje se da je više od 4000 djece porobljeno na jezeru Volta , najvećem umjetnom jezeru na svijetu .


Kad smo tek stigli , otišla sam baciti pogled .


Činilo mi se da sam vidjela obitelj kako peca u čamcu , dva starija brata , nekoliko mlađih , ima smisla , ne ?


Nema . Bili su porobljeni .


Djecu su oteli iz obitelji te su prodani i zatim nestali , i sada su prisiljeni odraditi bezbrojne sate u tim čamcima na jezeru , iako ne znaju plivati .


Ovo dijete ima osam godina .


Drhtao je kad se približio naš čamac , prestrašen da ćemo prevrnuti njegov kanu .


Umirao je od straha da će pasti u vodu .


Gole grane drveća potopljenog u jezeru Volta često zahvate mreže i umornu , prestrašenu djecu bacaju u vodu da otpetljaju mrežu .


Mnoga se utope .


Otkad zna za sebe , bio je prisiljen raditi na jezeru .


Smrtno se boji svojeg gazde pa neće pobjeći , a budući da doživljava okrutnost cijelog svog života , tako se ponaša prema mlađim robovima kojima zapovijeda .


Ove sam dječake upoznala u pet sati ujutro , dok su podizali posljednje mreže , s kojima su radili od 1 ujutro ,


u hladnoj , vjetrovitoj noći .


Važno je napomenuti da su te mreže teške više od 400 kg kad su pune ribe .


Želim vam predstaviti Kofija .


Kofi je spašen iz ribarskog sela .


Upoznala sam ga u skloništu gdje organizacija " " Oslobodite robove " " rehabilitira žrtve ropstva .


Ovdje je prikazan dok se kupa na vrelu , izlijeva puna vedra vode po glavi , a divna je stvar da , dok mi ovdje sjedimo i razgovaramo , Kofi je vraćen u svoju obitelj i , što je još bolje , njegovoj su obitelji dali alat kojim će zarađivati za život i omogućiti sigurnost svojoj djeci .


Kofi je utjelovljenje mogućnosti .


Tko će on postati jer se netko zauzeo za njega i promijenio mu život ?


Dok smo se vozili cestom u Gani , s partnerima iz " " Oslobodite robove " " , drugi je abolicionist na mopedu odjednom ubrzao do našeg džipa i pokucao na prozor .


Rekao nam je da ga slijedimo zemljanom cestom u džunglu .


Na kraju ceste , rekao je da iziđemo iz auta , a vozaču da brzo ode .


Zatim je pokazao prema jedva vidljivoj stazi i rekao : " " To je put , to je put . Idite . " " Dok smo išli tim putem , razmicali smo lijane koje su nam priječile put i nakon nekih sat vremena došli smo do dijela staze koji je kiša nedavno poplavila pa sam fotografsku opremu podigla iznad glave dok smo ulazili u tu vodu do visine prsa .


Nakon još dva sata , vijugava je staza naglo završila na čistini , a pred nama su bile rupe veličine nogometnog igrališta i sve su bile pune porobljenih ljudi koji su radili .


Mnoge su žene na leđima imale privezanu djecu dok su tražile zlato i gazile uokolo u vodi otrovanoj živom .


Živa se koristi u procesu ekstrakcije .


Ovi su rudari porobljeni u rudarskom oknu u drugom dijelu Gane .


Kad su izišli iz okna , bili su potpuno mokri od vlastitog znoja .


Sjećam se kako sam im gledala umorne , krvave oči . Mnogi od njih bili su pod zemljom i 72 sata .


Okna su duboka gotovo 100 metara , a oni iznose teške vreće pune kamena koji će se kasnije prevesti u drugo područje , gdje će biti razbijen kako bi mogli izvući zlato .


Na prvi pogled , mjesto se čini punim snažnih muškaraca , ali kad pobliže pogledamo , vidimo da slabiji rade na rubovima , i djeca također .


Svi su oni pretrpjeli ozljede , bolesti i nasilje .


Zapravo , vrlo je vjerojatno da će ovaj snažan muškarac završiti poput ovog , izmučen tuberkulozom i trovanjem živom za samo nekoliko godina .


Ovo je Manuru . Kad mu je umro otac , stric ga je prodao da radi u rudnicima .


Kad je i stric umro , Manuru je naslijedio njegov dug , koji ga je dalje prisiljavao na ropstvo u rudnicima .


Kad sam ga upoznala , radio je u rudnicima 14 godina , a ozljedu noge koju vidite zapravo je zadobio u nesreći u rudniku i toliko je ozbiljna da liječnici kažu da nogu treba amputirati .


Uz to , Manuru ima i tuberkulozu , a ipak je prisiljen raditi po cijele dane u tom rudarskom oknu .


Unatoč tome , sanja da će postati slobodan i obrazovati se uz pomoć lokalnih aktivista poput " " Oslobodite robove " " . Upravo me takva odlučnost , unatoč nezamislivim okolnostima , ispunjava ogromnim strahopoštovanjem .


Želim upozoriti na ropstvo .


Kad sam radila na terenu , nosila sam sa sobom mnogo svijeća i uz pomoć prevoditelja davala sam ih ljudima koje sam fotografirala i željela sam rasvijetliti njihove priče i njihove teškoće . Kad je bilo sigurno za njih i za mene , napravila sam ove slike .


Znali su da će njihove slike vidjeti ljudi u cijelome svijetu .


Željela sam da znaju da ćemo posvjedočiti za njih i da ćemo učiniti sve što možemo kako bismo pomogli da im se životi promijene .


Iskreno vjerujem da , ako vidimo jedni druge kao jednaka ljudska bića , postat će vrlo teško tolerirati strahote kao što je ropstvo .


To na slikama nisu " " problemi " " . To su ljudi , pravi ljudi , poput vas i mene , i zaslužuju jednaka prava , dostojanstvo i poštovanje u svojem životu .


Ne prođe ni dan , a da ne pomislim na te mnoge predivne , maltretirane ljude koje mi je bila neizmjerna čast upoznati .


Nadam se da su ove slike probudile snagu u onima koji ih gledaju , u ljudima poput vas , i nadam se da će ta snaga zapaliti vatru i da će ta vatra baciti svjetlo na ropstvo , jer će bez tog svjetla zvijer sužanjstva i dalje živjeti u sjeni .


Hvala vam .


( Pljesak )


Korištenje žice u dekorativne svrhe u Južnoj Africi traje nekoliko stotina godina .


Ali modernizacija je donijela komunikaciju i potpuno novi materijal u obliku telefonske žice .


Migracija iz sela u gradove značila je da su novopronađeni industrijski materijali zamijenili rijetke prirodne trave .


Ovdje vidite promjenu u korištenju - početak korištenja modernih materijala .


Ovi komadi datiraju iz četrdesetih i kasnih pedesetih godina .


U ' 90 . , moje zanimanje i strast za prijelaznim umjetničkim oblicima doveli su me do novog oblika koji je potekao iz ilegalnog naselja kod Durbana .


Dobila sam priliku početi raditi s ovom zajednicom u tom trenutku i počela sam ih razvijat i podučavat o odnosima veličine , o dizajnu .


Projekt je uskoro porastao sa 5 na 50 tkača za oko godinu dana .


Uskoro smo prerasli otpade i ono što smo tamo mogli naći , pa smo zatražili pomoć od jednog proizvođača žice , i to ne samo da nam isporučuje materijale na kalemima , nego i da nam proizvodi posebne boje .


U isto vrijeme sam mislila da ovdje ima dosta mogućnosti za proizvodnju suvremenih proizvoda , ne toliko etničkih , nego suvremenijih .


Tako sam razvila čitavu masovnu proizvodnju , koja se očito uklapala u najkvalitetnije tržište i koja se mogla izvesti ali i prodavati lokalno


Kao što vidite , počeli smo eksperimentirati sa oblicima , formama , proporcije su postale važne , i to je naš mali projekt . Uspješan je , traje već 12 godina i opskrbljujemo " " Conran " " prodavnice i Donnu Karan , tako da je super .


Ovo je naša grupa glavnih tkalja .


Jednom tjedno dolaze u Durban .


Sve imaju bankovne račune .


Sve su se odselile u sela iz kojih su potekle .


To je radno vrijeme jednom tjedno .


Na početku sam pokazala slajd ove zajednice .


I ona je danas modernizirana , tu radi 300 tkalja .


A ostalo vam sve govori .


Hvala vam puno .


( pljesak )


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


Kada sam imao šest godina , primio sam darove .


Moja učiteljica u prvom razredu imala je briljantnu ideju .


Htjela je da iskusimo primanje darova ali i da naučimo vrlinu davanja komplimenata .


Tako da smo svi došli ispred razreda , i kupila nam je darove i složila ih u kutu .


I rekla je , " " Zašto ne bismo stajali ovdje i dijelili si komplimente ?


Ako čujete svoje ime , idite i uzmite svoj dar i sjednite . " " Koja divna ideja , zar ne ?


Što može poći po krivu ?


( Smijeh ) Pa , za početak , bilo nas je četrdeset , i svakog puta kada su nekoga prozvali , glasno sam vikao .


I onda je ostalo 20 ljudi , i samo 10 ljudi , a potom pet ...


i samo troje .


I ja sam bio jedan od njih .


I komplimenti su stali .


Pa , u tom trenutku , plakao sam .


I učiteljica se brinula .


Rekla je : " " Hej , hoće li netko reći nešto lijepo o ovim ljudima ? " " ( Smijeh ) " " Nitko ? OK , zašto ne odeš po svoj dar i sjedneš .


I dobro se ponašaj sljedeće godine — možda netko kaže nešto lijepo o tebi . " " ( Smiijeh ) Sad dok vam to opisujem , jasno vam je da se toga dosta dobro sjećam . ( Smijeh )


Ali ne znam kome je bilo gore tog dana .


Meni ili učiteljici ?


Vjerojatno je shvatila da je izgradnju tima pretvorila u javno ismijavanje za tri šestogodišnjaka .


Bez humora .


Znate , ono kad vidite da se šale s ljudima na TV-u , to je smiješno .


No ništa nije bilo smiješno toga dana .


To je bila jedna verzija mene , i rađe bih umro nego bio ponovno u toj situaciji — da me tako odbiju u javnosti .


To je jedna verzija .


Onda ubrzajte osam godina .


Bill Gates je došao u moj rodni grad — Peking , Kina — kako bi pričao , i vidio sam njegovu poruku .


Zaljubio sam se u tog tipa .


Mislio sam : Wow , sad znam što želim raditi .


Te noći pisao sam obitelji rekavši : " " Do 25. godine , izgradit ću najveću tvrtku na svijetu , i ta tvrtka kupit će Microsoft . " " ( Smijeh ) Totalno sam prihvatio tu ideju pokoravanja svijeta — dominacija , zar ne ?


I nisam ovo izmislio , zaista sam napisao to pismo .


I evo ga ovdje — ( Smijeh ) Ne morate ovo čitati — ( Smijeh ) Ovo je također loš rukopis , ali označio sam ključne riječi .


Shvaćate na što sam ciljao .


( Smijeh ) Dakle ...


to je druga verzija mene : onaj koji će pokoriti svijet .


Dvije godine nakon toga , pojavila se prilika da dođem u SAD .


Skočio sam na nju , jer to je mjesto gdje živi Bil Gates , zar ne ?


( Smijeh ) Pomislio sam da je to početak mog poduzetničkog putovanja .


Ubrzajte 14 godina .


Imao sam 30 .


Ne , nisam izgradio tu tvrtku .


Nisam čak ni počeo .


Bio sam marketing menadžer za Fortune 500 tvrtku .


Osjećao sam se kao da sam zapeo ; Stagnirao sam .


Zašto je tome tako ?


Gdje je 14 godišnjak koji je napisao to pismo ?


Ne zato što nije pokušao .


Već zato što svakog puta kada sam imao novu ideju , svakog puta kada sam htio probati nešto novo , čak i na poslu — htio sam dati prijedlog , htio sam progovoriti pred grupom ljudi — osjećao sam tu stalnu borbu između 14-godišnjaka i šestogodišnjaka .


Jedan je htio osvojiti svijet — promijeniti nešto — drugi se bojao odbijanja .


I svakog puta bi taj šestogodišnjak pobijedio .


I taj strah je čak ustrajao kad sam pokrenuo vlastitu tvrtku .


Mislim , pokrenuo sam tvrtku sa 30 godina — ako želite biti Bill Gates , morate početi prije ili kasnije , zar ne ?


Kada sam bio poduzetnik , pojavila se prilika za investiranje , i onda su me odbili .


To odbijanje je boljelo .


Boljelo je toliko da sam tada htio odustati .


Ali sam onda pomislio , hej , bi li Bill Gates odustao nakon jednostavnog odbijanja ?


Bi li ijedan uspješan poduzetnik odustao ?


Nema šanse .


I tu je za mene kliknulo .


OK , mogu napraviti bolju tvrtku .


Mogu izgraditi bolji tim ili bolji proizvod , ali jedna stvar je sigurna : moram biti bolji vođa .


Moram biti bolja osoba .


Ne mogu dozvoliti šestogodišnjaku da diktira mojim životom .


Moram mu pokazati gdje mu je mjesto ..


Ovdje sam otišao online i tražio pomoć .


Google je bio moj prijatelj .


( Smijeh ) Tražio sam , " " Kako prevladati strah od odbijanja ? " " Dobio sam puno članaka iz psihologije o tome odakle dolaze bol i strah .


Onda sam pronašao puno " " bla bla " " inspiracijskih članaka o tome " " Kako ne treba uzimati osobno , samo prevladati . " " Tko to ne zna ?


( Smijeh ) Ali zašto sam se i dalje bojao ?


Onda sam slučajno naletio na ovu stranicu .


Zove se rejectiontherapy.com ( Terapija odbijanja )


( Smijeh ) " " Terapija odbijanja " " je igra koju je osmislio kanadski poduzetnik .


Njegovo ime je Jason Comely .


I ideja je da 30 dana morate tražiti odbijanje , i svakog dana vas moraju odbiti za nešto , i na kraju postanete neosjetljivi na tu bol .


Svidjela mi se ta ideja .


( Smijeh ) Rekao sam , " " Znaš što ? Pokušat ću ovo .


I osjećat ću odbijanje 100 dana . " " I osmislio sam vlastite ideje o odbijanju , i napravio sam video blog od toga .


I evo što sam učinio .


Ovako je blog izgledao .


Dan Prvi ...


( Smijeh ) Posudi 100 dolara od stranca .


Ovdje sam otišao tamo gdje sam radio ,


sišao niz stube i vidio tog velikog tipa iza stola .


Izgledao je kao zaštitar .


Prišao sam mu .


I hodao sam a to je bila najduža šetnja mog života — dlake na vratu nakostriješile su se , znojio sam se i srce mi je tuklo .


I došao sam tamo i rekao , " Hej gospodine , mogu li posuditi 100 dolara od tebe ? "


( Smijeh ) I on me pogledao i rekao " " Ne . " " " Zašto ? "


I onda sam rekao , " " Ne ? Žao mi je . " " Okrenuo sam se i pobjegao .


( Smijeh ) Bilo mi je neugodno .


Ali zato što sam se snimio — te večeri gledao sam kako sam bio odbijen , i samo sam vidio koliko me strah .


Izgledao sam kao klinac iz " " Šestog čula . " " Vidio sam mrtvace .


( Smijeh ) A onda sam vidio tog tipa .


Nije bio tako strašan .


Bio je debeljuškast , simpatičan tip , i čak me pitao " " Zašto ? " " Pozvao me da se objasnim .


I mogao sam reći svašta .


Mogao sam objasniti , pregovarati .


Nisam napravio ništa od toga .


Samo sam pobjegao .


Pomislio sam , wow , ovo je kao mikrosvemir mog života .


Svaki put kad bi osjetio i malo odbijanja , samo bih pobjegao što brže mogu .


I znate što ?


Sljedećeg dana , što god da se dogodi , neću bježati .


Ostat ću uključen .


Dan Drugi : Tražiti da mi napune burger . ( Smijeh ) Otišao sam u prodavaonicu burgera , dovršio sam ručak , došao do blagajnika i rekao , " Možete li mi ponovno napuniti burger ? " ( Smijeh )


Bio je zbunjen , " " Što znači napuniti burger ? " " ( Smijeh ) Rekao sam , " " Kao da mi dopunite piće , ali sa burgerom . " " I rekao je , " " Oprosti , to ne radimo čovječe . " " ( Smijeh ) I tu se dogodilo odbijanje i mogao sam pobjeći , ali ostao sam .


Rekao sam , " " Volim vaše burgere , volim vašu prodavaonicu , i ako mi dopunite burger , volit ću vas još više . " " ( Smijeh ) I on je rekao , " " OK , reći ću svom šefu za to , i možda to napravimo , ali ne mogu to danas napraviti . " " Onda sam otišao .


I usput , mislim da to nisu nikad napravili .


( Smijeh ) Mislim da još postoje .


Ali osjećaj života i smrti koji sam imao prvi put nije više bio ondje , samo zato što sam ostao uključen — što nisam pobjegao .


I rekao sam , " " Wow , super , već učim stvari .


Odlično . " " I onda Treći Dan : Dobivanje Olimpijskih krafni .


Tu mi se život okrenuo naglavce .


Otišao sam u Krispy Kreme .


To je trgovina s krafnama u jugoistočnom dijelu SAD-a .


Sigurno imaju neke i ovdje .


I ušao sam , i rekao , " " Možete li mi napraviti krafne koje izgledaju kao Olimpijski simboli ?


Samo povežete pet krafni zajedno .. " " Nema šanse da bi pristali na to , zar ne ?


Ali pripravljačica krafni me shvatila ozbiljno .


( Smijeh ) Izvadila je papir , počela pisati boje i prstenje , i razmišlja , " " Kako mogu to napraviti ? " " I 15 minuta kasnije , izašla je s kutijom koja je izgledala kao Olimpijsko prstenje .


Bio sam tako dirnut .


Jednostavno nisam mogao vjerovati .


I taj video je pogledalo višeo od 5 milijuna ljudi na Youtubeu .


Ni svijet nije mogao vjerovati .


( Smijeh ) Znate , zbog toga sam bio u novinama , na tv-u , posvuda .


I postao sam slavan .


Puno ljudi mi je počelo slati e-mailove i govoriti , " " To što radiš je odlično . " " Ali znate , slava i to što sam poznat nisu utjecali na mene .


Ja sam samo htio naučiti , i promijeniti sebe .


Tako da sam ostatak 100 dana odbijanja pretvorio u ovo igralište — u ovaj istraživački projekt .


Htio sam vidjeti što mogu naučiti .


I onda sam naučio puno stvari .


Otkrio sam tako puno tajni .


Na primjer , ako ne bježim , kada me odbiju , možda pretvorim " " ne " " u " " da , " " i čarobna riječ je " " zašto . " " Jednog dana sam s cvijetom u ruci otišao u kuću stranca , pokucao na vrata i rekao , " Mogu li zasaditi ovaj cvijet u vašem dvorištu ? "


( Smijeh ) Rekao je , " " Ne . " " Ali prije nego je otišao pitao sam , " Mogu li znati zašto ? "


I on je rekao , " " Pa imam tog psa koji bi iskopao bilo što što stavim u dvorište .


Ne želim da potratiš cvijet .


Ako želiš to učiniti idi preko puta i popričaj s Connie ,


ona obožava cvijeće . " " I to sam i učinio .


Prešao sam ulicu i pokucao na njena vrata .


Bila je tako sretna što me vidi .


( Smijeh ) I onda pola sata kasnije , bio je cvijet zasađen u Connienom dvorištu .


Siguran sam da sada izgleda bolje .


( Smijeh ) Ali da sam otišao poslije prvotnog odbijanja , pomislio bih , to je zato što mi tip ne vjeruje , zato što sam lud , jer se nisam dobro obukao ili nisam dobro izgledao .


Ali nije bilo ništa od toga .


Ponudio sam mu nešto što nije odgovaralo njegovim potrebama .


I vjerovao mi je dovoljno da me referira drugom kupcu , da koristim termin iz prodaje .


I akvizirao sam tog kupca .


Onda jednog dana — naučio sam i da mogu reći određene stvari i povećati šanse za potvrdan odgovor .


Na primjer , otišao sam u Starbucks , i rekao sam upravitelju , " " Hej , mogu li ja biti Starbucks pozdravljač ? " " On je pitao , " " Što je to ? " " Rekao sam , " " Znate one pozdravljače u Walmartu ?


Ljudi koji vas pozdrave prije nego uđete , i paze da ne kradete ?


Želim dati iskustvo Walmarta Starbucks kupcu . " " ( Smijeh ) Pa , nisam siguran da je to dobra stvar — Zapravo , poprilično sam siguran da je to loše .


I on je bio kao , " " Oh " " — tako je izgledao , ime mu je Eric — i on je rekao : " " Nisam siguran . " " Ovako me čuo . " " Nisam siguran . " " Onda ga upitam , " " Da li je to čudno ? " " On kaže , " " Da , stvarno je čudno čovječe . " " Ali čim je to rekao , njegovo držanje se promijenilo .


Kao da je stavio svu sumnju na pod .


I rekao je , " " Da , možeš to raditi , samo nemoj da bude prečudno . " " ( Smijeh ) Sljedećih sat vremena bio sam Starbucks pozdravljač .


Pozdravio sam svakog kupca koji je ušao , i dao sam im blagdanski pozdrav .


Usput , ne znam kakva vam je karijera , ali nemojte biti pozdravljač .


( Smijeh ) Bilo je zaista dosadno .


Ali onda sam otkrio da to mogu jer sam pitao " " Je li to čudno ? " " Spomenuo sam sumnju koju je on imao .


I zato što sam spomenuo " " Je li to čudno ? " " , to znači da to nije bilo čudno .


To znači da sam razmišljao točno kao i on , vidjevši da je to čudna stvar .


I ponovno , i ponovno , naučio sam da ako spomenem sumnju koju ljudi možda imaju prije nego postavim pitanje , zadobit ću njihovo povjerenje .


Bilo je izglednije da će mi ljudi reći da .


I onda sam naučio da mogu ispuniti svoj san ...


pitajući .


Znate , potječem od četiri generacije učitelja , i moja baka mi je uvijek govorila , " " Hej Jia , možeš raditi što god želiš , ali bilo bi super da budeš učitelj . " " ( Smijeh ) Ali htio sam biti poduzetnik , pa nisam .


Ali uvijek je bio moj san da zaista nešto podučavam .


Pa sam rekao , " " Što ako samo pitam i držim predavanje na fakultetu ? " " Živio sam u Austinu u to vrijeme , pa sam otišao na Sveučilište u Texasu , pokucao na vrata profesora i pitao " " Mogu li držati vaše predavanje ? " " Nisam dospio daleko prvih par puta .


Ali zato što nisam bježao — nastavio sam to činiti — i treći put profesor je bio impresioniran .


Rekao je , " " Nitko to do sada nije napravio . " " I došao sam spreman sa prezentacijom i mojom lekcijom .


Rekao je , " " Wow , mogu to koristiti .


Zašto se ne vratiš za dva mjeseca ? Uvrstit ću te u moj raspored . " " I dva mjeseca kasnije držao sam predavanje .


Ovo sam ja — ne vidite vjerojatno , jer je loša slika .


Znate , nekad vas odbije munja ?


( Smijeh ) Ali wow — kad sam završio s predavanjem , izašao sam plačući , jer sam mislio da mogu ispuniti životni san samo postavljanjem pitanja .


Nekad sam mislio da to sve moram postići — da moram biti veliki poduzetnik , imati doktorat da podučavam — ali ne , samo sam pitao , i mogao sam podučavati .


I na toj slici koju ne vidite , citirao sam Martina Luthera Kinga Jr .


Zašto ? Jer u mom istraživanju otkrio sam da ljudi koji zaista mijenjaju svijet , koji mije , njaju način na koji živimo i mislimo su oni ljudi koje je dočekalo žestoko i često nasilno odbijanje .


Ljudi kao Martin Luther King Jr . , kao Mahatma Gandhi , Nelson Mandela , ili čak Isus Krist .


Ti ljudi nisu dozvolili da ih definira odbijanje .


Oni su dozvolili vlastitim reakcijama nakon odbijanja da ih definiraju .


I prihvatili su odbijanje .


I ne moramo biti ti ljudi da bi naučili o odbijanju , i u mom slučaju , odbijanje je bilo moje prokletstvo , moja babaroga .


Mučilo me cijeli život jer sam od toga bježao .


Onda sam to prigrlio .


To sam pretvorio u najveći dar u mom životu .


Počeo sam učiti ljude kako da odbijanje pretvore u prilike .


Koristim blog , moj govor , koristim knjigu koju sam objavio , i čak gradim tehnologiju koja će pomoći ljudima da prevladaju strah od odbijanja .


Kada vas odbiju u životu , kada ste suočeni sa sljedećom preprekom ili sljedećim neuspjehom , razmislite o mogućnostima .


Nemojte bježati .


Ako ih samo prigrlite , možda postanu i vaši darovi .


Hvala vam .


( Pljesak )


Živim u Keniji , u južnom dijelu Nacionalnog parka Nairobi .


Ovo su krave mog oca u pozadini , a iza krava je Nacionalni park Nairobi .


NP Nairobi na jugu većinom nije ograđen što znači da divlje životinje kao što su zebre slobodno izlaze iz parka .


Grabežljivci poput lavova ih slijede i naprave ovo .


Ubijaju našu stoku .


Ovo je jedna od krava koja je ubijena noću , a ja sam se ujutro probudio i pronašao je mrtvu i bilo mi je žao jer je to bio jedini bik kojeg smo imali .


Moja zajednica , Maasai , vjeruje da smo došli s neba sa svim svojim životinjama i svom zemljom na kojoj ih pasemo i zato ih toliko cijenimo .


Odrastao sam mrzeći lavove .


Morani su ratnici koji čuvaju našu zajednicu i stoku pa su i oni uzrujani zbog tog problema .


Zato ubijaju lavove .


Ovo je jedan od 6 lavova koji su ubijeni u Nairobiju .


Mislim da je zato malo lavova u NP-u Nairobi .


U mojoj zajednici , dječaci od 6 do 9 godina odgovorni su za očeve krave , a tu odgovornost imao sam i ja .


Morao sam pronaći rješenje za ovaj problem .


Prva ideja koju sam imao bila je koristiti vatru jer sam mislio da je se lavovi boje .


Ali uvidio sam da to ne pomaže , već je čak pomagalo lavovima da vide kroz štalu .


Nisam odustajao . Ustrajao sam .


Zatim mi je palo na pamet koristiti strašilo .


Htio sam prevariti lavove [ da pomisle ] kako ja stojim blizu štale .


Ali lavovi su jako pametni . ( Smijeh ) Prvi dan će doći , vidjeti strašilo i otići , ali drugog dana će doći i reći : Ova stvar se ne miče , stalno je tu . ( Smijeh ) Pa skoče unutra i pobiju životinje .


Jedne noći hodao sam oko štale sa svjetiljkom i tog dana lavovi nisu došli .


Otkrio sam da se lavovi boje svjetla koje se miče .


Imao sam ideju .


Od malena sam po cijele dane radio u svojoj sobi . Čak sam rastavio mamin novi radio i tog dana me skoro ubila , ali mnogo sam naučio o elektronici . ( Smijeh ) Uzeo sam stari automobilski akumulator i žmigavac . To je mali uređaj koji se nalazi u motociklima i pomaže vozačima kad žele skrenuti lijevo ili desno . Žmiga .


Uzeo sam prekidač na koji sam mogao paliti i gasiti svjetla .


A ovo je mala svjetiljka iz razbijene džepne baterije .


Sve sam postavio .


Kao što vidite , solarna ćelija puni bateriju , a baterija strujom napaja malu kutiju žmigavca . Ja je zovem transformatorom .


Kutija žmigavca pali i gasi svjetla .


Kao što vidite , žarulje su okrenute prema van zato jer odande dolaze lavovi .


A ovako to izgleda lavovima kad dolaze noću .


Svjetla žmirkaju i navedu lavove da pomisle da ja hodam oko štale , ali ja spavam u svom krevetu .


( Smijeh ) ( Pljesak ) Hvala .


Postavio sam to u svom domu prije dvije godine i od onda nismo imali problema s lavovima .


Susjedi su čuli za tu ideju .


Jedna od njih bila je ova baka .


Lavovi su ubili mnogo njene stoke pa me zamolila da i njoj postavim svjetla .


Rekao sam da hoću . Postavio sam ih . Vide se u pozadini , to su lavlja svjetla .


Do sad sam ih postavio u sedam domova u svojoj zajednici i zbilja rade .


Moja ideja koristi se diljem Kenije za plašenje grabežljivaca poput hijena , leoparda , ali i za plašenje slonova s farmi .


Zbog ovog izuma , dobio sam stipendiju za jednu od najboljih škola u Keniji , Brookhouse International School , i zbilja sam uzbuđen zbog toga .


Moja nova škola sad pomaže oko skupljanja sredstava i podizanja svijesti .


Čak sam poveo prijatelje u svoju zajednicu i instalirali smo svjetla u domovima koji ih nemaju i poučavao sam ih kako ih postaviti .


Prije godinu dana , bio sam običan dječak na travnjacima savane koji je pasao očeve krave . Viđao sam avione kako prelijeću i rekao sam si da ću jednog dana ja biti u jednom od njih .


I eto me danas ovdje .


Imao sam priliku avionom doći na svoj prvi nastup na TED-u .


Moj je veliki san postati zrakoplovni inženjer i pilot kad odrastem .


Nekad sam mrzio lavove , ali zato što moj izum spašava očeve krave i lavove , možemo živjeti uz lavove bez sukoba .


Ashê olên . To u mom jeziku znači : Mnogo Vam hvala .


( Pljesak ) Chris Anderson : Ne znaš kako je uzbudljivo čuti priču kao što je tvoja .


Dobio si tu stipendiju . Richard Turere : Aha .


CA : Radiš na električnim izumima .


Koji je sljedeći na tvom popisu ?


RT : Sljedeće želim napraviti električnu ogradu . CA : Električnu ogradu ?


RT : Znam da su električne ograde već izumljene , ali želim napraviti svoju .


( Smijeh ) CA : Već si jednom probao , zar ne , i ... RT : Probao sam prije , ali odustao sam jer me udarila struja . ( Smijeh ) CA : Težak je to posao . Richarde Turere , ti si nešto posebno .


Navijat ćemo za tebe cijelim putem , moj prijatelju .


Hvala ti . RT : Hvala . ( Pljesak )


Zaronit ćemo u duboko more . I svatko tko je imao tu lijepu priliku zna kako se na oko dva i pol sata na putu prema dolje , _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


Možete vidjeti da neki tu bioluminiscenciju _ _ NULL _ _ No sve to je , s umjetničke točke gledišta , stvarno nevjerojatno . _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ ovdje je riba sa svjetlećim očima , pulsirajućim očima .


_ _ NULL _ _ Ti krasni uzorci . I onda ovo posljednje :


_ _ NULL _ _ jedan od mojih favorita , dizajn vjetrenjače .


Apsolutno nevjerojatno , svaki uron .


To je nepoznati svijet . A do danas smo istražili samo 3 % _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ podvodna jezera , podvodne slapove — _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ Nalazi mjesto da se smiri , sklupča se i zatim nestaje u pozadini .


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ tako da ženka uvijek vidi samo njegovu nježniju , dobroćudnu stranu .


_ _ NULL _ _ Pogledajmo ponovo . Pratite obojanost : bijela na desnoj , smeđa na lijevoj strani .


On uzima korak natrag , tako da odvrati ostale mužjake _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ Sipa . Volim sipu . Ovo je divovska australska sipa .


_ _ NULL _ _ gledajte njezine krakove . Ona ih samo uvuče . I izgleda kao alga .


Potpuno nestaje u pozadini .


_ _ NULL _ _ Trik pokretnog kamena . Učimo mnogo toga novog iz plitkih voda .


_ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ I hobotnice . Nije li to zapanjujuće ? Sada , Roger ju je prestrašio ,


_ _ NULL _ _ zaustavi , hobotnica kaže , " " Oh , bila sam viđena .


Najbolja stvar koju mogu učiniti je da postanem što mogu veća . " " _ _ NULL _ _


Ona blefira . Promatrajmo to unazad .


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


Jedan . Dva . Tri .


Znate , jedno od najvećih zadovoljstava u putovanjima i užitaka u etnografskim istraživanjima je prilika živjeti među onima koji nisu zaboravili stare načine , koji još osjećaju svoju prošlost u vjetru , dodiruju je u kamenju ispoliranom kišom , mogu je okusiti u gorkom lišću biljaka .


Samo znanje da jaguarski šamani još uvijek putuju iznad Mliječne staze , ili da mitovi inuitskih starješina još uvijek odjekuju značenjem , ili da u Himalajima , budisti još uvijek traže dah Dharme , podsjeća nas na glavno otkriće antropologije , a to je misao da svijet u kojem živimo ne postoji u jednom apsolutnom smislu , već je samo jedan od modela stvarnosti , posljedica jednog određenog seta prilagodljivih izbora koje je naš rod stvorio , čak uspješno , prije mnogo generacija .


Naravno , svi mi dijelimo iste prilagodljive imperative .


Svi smo rođeni . Svi donosimo našu djecu na svijet .


Prolazimo kroz inicijacijske obrede .


Moramo se nositi s neumoljivim odvajanjem smrti , pa nas ne bi trebalo iznenaditi da svi pjevamo , svi plešemo , da svi imamo umjetnost .


Ali ono što je zanimljivo je jedinstvena kadenca pjesme , ritma plesa u svakoj kulturi .


I bilo da su to Penani u šumama Bornea , ili Voodoo sljedbenici u Haitima , ili ratnici u pustinji Kaisut u sjevernoj Keniji , Kurandero narod u planinama Anda , ili karavan-saraji u srcu Sahare ovo je momak s kojim sam sasvim slučajno putovao po pustinji prije mjesec dana — ili pastir jakova na padinama Qomolangme , Everesta , majke boginje svijeta .


Svi ovi ljudi nas uče da postoje i drugi načini života , drugi načini razmišljanja , drugi načini usmjerenja sebe na Zemlji .


Ovo je ideja , ako o njoj razmislite , može vas samo ispuniti nadom .


E sada , zajedno ove bezbrojne kulture svijeta čine mrežu duhovnog i kulturnog života koja obuhvaća planet , i jednako je važna za dobrobit planete kao i biološka mreža života koju znate kao biosferu .


I možete zamisliti ovu kulturološku mrežu života kao etnosferu , i možete definirati etnosferu kao skup svih misli i snova , mitova , ideja , inspiracija , intuicija koje su uvedene od strane ljudske imaginacije još od samog nastanka svijeta .


Etnosfera je najvrednije ljudsko nasljeđe .


Ona je simbol svega što jesmo i svega što možemo biti kao nevjerojatno znatiželjna vrsta .


I kao što je biosfera prilično uništena , tako je i etnosfera i , štoviše , čak u većoj mjeri .


Nijedan biolog , na primjer , se ne bi usudio reći da je 50 % od svih vrsta ili više istrebljeno ili su na rubu istrebljenja , jednostavno zato što to nije istina , ali ipak — najapokaliptičniji scenarij na polju biološke raznolikosti — jedva se približava onome što znamo kao najoptimističniji scenarij na polju kulturološke raznolikosti .


A najbolji pokazatelj toga je , naravno , izumiranje jezika .


Kada je svatko od vas u ovoj prostoriji rođen , pričalo se 6.000 jezika na planeti .


Jezik nije samo tijelo rječnika ili skup gramatičkih pravila .


Jezik je odraz ljudskog duha .


To je vozilo kojim duša svake određene kulture dolazi u materijalni svijet .


Svaki jezik je stara šuma svijesti , razvođe , misao , ekosustav duhovnih mogućnosti .


Pola od tih 6.000 jezika , dok sjedimo ovdje u Montereyu , puna polovica se više ne šapuće na uši djeci .


Više se ne podučavaju bebama , što znači , učinkovito , ako se nešto ne promijeni , oni su već izumrli .


Što bi moglo biti usamljenije od toga da si umotan u tišinu , da budeš posljednji čovjek koji govori tvojim jezikom , da ne postoji način da preneseš mudrost predaka ili da očekuješ obećanja djece ?


No ipak , ta užasna sudbina je zaista neprilika nekoga negdje na Zemlji skoro svaka dva tjedna , zato što svaka dva tjedna , neki starac umre noseći sa sobom u grob posljednje slogove prastarog jezika .


I znam da će neki od vas reći : " " Pa , zar ne bi bilo bolje , zar svijet ne bi bio bolje mjesto kad bi svi pričali jednim jezikom ? " " I ja ću reći : " " Odlično , neka taj jezik bude yoruba . Neka bude kantonski .


Neka bude kogski . " " I vi ćete odjednom otkriti kako bi bilo da niste u mogućnosti pričati vlastitim jezikom .


I tako , ono što bih htio s vama danas je na neki način povesti vas na putovanje kroz etnosferu , kratko putovanje kroz etnosferu , da vam pokušavam predočiti što se zapravo gubi .


Mnogi od nas na neki način zaborave da kad ja kažem ' različiti načini postojanja ' , zaista mislim na različite načine postojanja .


Uzmite , na primjer , ovo dijete iz Barasane u sjevernozapadnom Amazonu , ljudi anakonde koji vjeruju po mitologiji da su potekli iz mliječne rijeke na istoku iz utrobe svetih zmija .


E sad , ovo su ljudi koji kognitivno ne razlikuju plavu boju od zelene boje jer je nebeski svod ustvari šumski svod od kojih ljudi zavise .


Imaju zanimljiv jezik i pravila braka koji se zove ' lingvistička egzogamija ' : moraš se vjenčati za osobu koja govori drugim jezikom .


A sve to ima svoje korijene u mitologiji , pa ipak zanimljivo je to što u ovim dugačkim kućama , u kojima se govori po šest ili sedam jezika zbog takvih brakova , nikada nećete čuti da netko vježba jezik .


Oni jednostavno slušaju i počnu govoriti .


Ili , jedno od najfascinantnijih plemena s kojima sam ikada živio , Waorani u sjevernoistočnom Ekvadoru , zadivljujući ljudi s kojima je prvi kontakt mirno ostvaren 1958 .


1957. pet misionara je pokušalo uspostaviti kontakt i učinili su kritičnu pogrešku .


Spustili su iz zraka 8 x 10 sjajnih fotografija njih samih što bismo mi nazvali prijateljskom gestom , zaboravljajući da ovi ljudi iz kišnih šuma nisu nikad vidjeli ništa dvodimenzionalno u svojim životima .


Podigli su ove fotografije sa šumskog tla , pokušali su pogledati iza lica da pronađu oblik figure , ništa nisu pronašli , i zaključili su da su ove kartice od vraga , potom su kopljima ubili pet misionara .


Ali Waorani nisu samo ubili pridošlice .


Ubijali su se i međusobno .


54 % njihove smrtnosti posljedica je međusobnog ubijanja kopljima .


Pratili smo genealogiju unazad osam generacija , i pronašli smo dva slučaja prirodne smrti i kada smo malo pritisnuli ljude oko toga , priznali su da je jedan od njih toliko ostario da je umro od starosti , ali su ga svejedno proboli kopljima . ( Smijeh ) Ali u isto vrijeme oni su imali vrlo pronicljivo znanje o šumi koje je bilo zadivljujuće .


Njihovi lovci su bili u stanju namirisati životinjski urin na 40 koraka i reći vam o kojoj se vrsti radi .


U ranim 80-im , imao sam stvarno zadivljujući zadatak kad me je moj profesor na Harvardu upitao jesam li zainteresiran za odlazak na Haiti , da se uključim u tajna društva koja su bila osnova Duvalijerovih snaga i Tontona Macoutesa , kako bih došao do otrova koji se koristi za stvaranje zombija .


Da bih našao smisao u ovome , naravno , morao sam razumjeti ponešto u vezi s nevjerovatnom voodoo vjerom . I voodoo nije kult crne magije .


Naprotiv , to je složeni metafizički svjetonazor .


Zanimljiv je .


Kada bih vas pitao da navedete najveće religije svijeta , što biste rekli ?


Kršćanstvo , islam , budizam , judizam , što god .


Uvijek je jedan kontinent izostavljen , pretpostavlja se da podsaharska Afrika nije imala religijska vjerojvanja . Pa , naravno , da su imali i voodoo je jednostavno destilacija veoma dubokih religijskih ideja koje su nastale tokom tragičnog robovlasničkog razdoblja u dijaspori .


Ali , ono što čini voodo tako zanimljivim je to da je to aktivan odnos između živućih i mrtvih .


Živi oživljavaju duhove .


Duhovi mogu biti prizvani iz Velike Vode , odgovarajući na ritam plesa oni trenutno zamijenjuju duše živih , tako da u kratkom blistavom trenutku , sljedbenik postaje bog .


Zbog toga voodooisti vole reći : " " Vi bijeli ljudi idete u crkvu i pričate o Bogu .


Mi plešemo u hramu i postajemo Bog . " " I zato što se opsjednuti , preuzeti od strane duha — kako možete biti povrijeđeni ?


Vidite ove zapanjujuće demonstracije : voodoo sljedbenici u stanju transa nose žar na svojim rukama bez posljedica , to je nevjerojatna demonstracija sposobnosti uma da utječe na tijelo koje to podnosi kada doživi uzbuđenje ekstremnih granica .


E sad , od svih ljudi s kojima sam ikada bio , najneobičniji su Kogi sa Sierra Nevada planina Santa Marte na sjeveru Kolumbije .


Potomci drevne civilizacije Tairona koji su nekada nastanjivali karipsko priobalje Kolumbije , u jeku osvajačkih pohoda , povukli su se na izolirane vulkanske masive koji se uzdižu iznad karipskih priobalnih ravnica .


Na krvavom kontinentu , jedino ove ljude nikada nisu pokorili Španjolci .


Do danas , njima upravljaju rituali svećenstva ali obuka ovih svećenika je vrlo neobična .


Mlade sljedbenike razdvoje od njihovih porodica u dobi od tri do četiri godine , izoliraju ih u sjenoviti svijet tame u kamenim kolibama u podnožju glečera na 18 godina : dva devetogodišnja perioda namjerno odabrana da imitiraju devet mjeseci trudnoće koje prevedu u prirodnoj utrobi majke ; oni su tako metaforički u utrobi velike majke .


Za sve to vrijeme , objašnjavaju im vrijednosni sustav njihovog društva , vrijednosti koje podrazumijevaju da njihove molitve i samo njihove molitve održavaju kozmičku , mogli bismo reći ekološku , ravnotežu .


Na kraju ove nevjerojatne inicijacije , jednog dana su iznenadno izvedeni van i po prvi put u svojim životima , u dobi od 18 godina , oni vide izlazak sunca . U tom kristalnom trenutku svijesti o prvom zraku svjetlosti dok Sunce počinje obasipati padine zapanjujuće lijepog pejzaža , odjednom se sve što su ikada naučili u teoriji potvrđuje u zadivljujućoj ljepoti . I svećenik zakorači unazad i kaže , " " Vidite li ? Zaista je onako kao što sam vam rekao .


Tako je prekrasno . Na vama je da to štitite . " " Oni sebe nazivaju " " starijom braćom " " i kažu da smo mi , mlađa braća , odgovorni za uništavanje svijeta .


E sad , ova razina intuicije postaje vrlo važna .


Kad god razmišljamo o domorodačkim narodima i predijelima , mi se ili pozivamo na Rousseaua i staru priču o " " dobrom divljaku , " " što je rasistička ideja u svojoj suštini , ili alternativno , pozivamo se na Thoreaua i kažemo da su ti ljudi bliže Zemlji od nas .


Domoroci nisu ni sentimentalni , niti podložni nostalgiji .


Nema dovoljno mjesta za nijedno u malarijskim barama Asmata ili u hladnim vjetrovima Tibeta , ali su oni , ipak , kroz vrijeme i rituale , prenosili tradicionalne tajne Zemlje koje nisu utemeljene na ideji o samo-svjesnoj bliskoj vezi s planetom , već na mnogo suptilnijoj intuiciji : ideja da Zemlja može postojati jedino ako joj ljudska svijest udahne život .


E sad , što to znači ?


To znači da će dijete s Anda koje je odraslo u uvjerenju da je planina Apu duh koji će odrediti njegovu ili njenu sudbinu biti suštinski drugačije ljudsko biće i imati drugačiji odnos prema tom izvoru ili tom mjestu nego dijete iz Montane odgojeno u uvjerenju da je planina gomila kamenja spremna da bude minirana .


Nevažno , je li to prebivalište duha ili gomila rude .


Ono što je zanimljivo je metafora koja definira vezu između pojedinca i prirode .


Ja sam odrastao u šumama Britanske Kolumbije u uvjerenju da te šume postoje da budu sasječene .


To me je učinilo drugačijim ljudskim bićem od mojih prijatelja među Kwagiulthima koji vjeruju da su te šume prebivalište Huxwhukwa i Vijugavog kljuna raja i kanibalskih duša koje žive na sjevernom kraju svijeta , duša s kojima moraju sudjelovati tokom njihovog Hamatsa obreda .


E sad , ako počnete razmatrati ideju da bi ove kulture mogle stvoriti drugačiju realnost , počeli biste shvaćati neke od njihovih izvanrednih otkrića . Uzmite za primjer ovu biljku .


To je fotografija koju sam uslikao na sjeverozapadnom Amazonu prošlog travnja .


Ovo je ayahuasca , za koju su mnogi od vas čuli , jedna od najsnažnijih psihoaktivnih smjesa u repertoaru šamana .


Ono što ayahuascu čini izuzetnom nije čisti farmaloški potencijal ove smjese , već kako se sintetizira . Napravljena je od dva različita izvora : s jedne strane , ova drvena lijana koja u sebi ima čitav niz beta-karbolina , harmina , harmalina , blagih halucinogena — uzmete li samo ovu biljku osjetili biste kao da plavi magloviti dim struji kroz vašu svijest — ali je pomiješana s lišćem grmlja iz porodice kave nazvan Psychotria viridis .


Ova biljka u sebi sadrži neke vrlo moćne triptamine , jako slične serotoninu , dimetiltriptaminu , 5-metoksidimetiltriptaminu .


Ako ste ikada vidjeli Yanomame kako ušrmakavaju poprašeni duhan , ta supstanca koju prave od različitih vrsta biljaka također sadrži metodimetriltriptamin .


Kada ušmrkavate taj prah to je kao da ste upucani iz puške zajedno s baroknim slikama i pri tom slijećete na more električne struje . ( Smijeh ) To ne stvara izvrtanje stvarnosti ; to stvara ukidanje stvarnosti .


Ustvari , znao sam raspravljati sa svojim profesorom , Richardom Evanom Shultesom — čovjekom koji je izazvao psihodeličnu eru sa svojim otkrićem magičnih gljiva u Meksiku u 1930-im — Tvrdio sam da se ovi triptamini ne mogu klasificirati u red halucinogena zato što u vrijeme kad ste pod efektima nema nikog kod kuće tko bi doživio tu halucinaciju . ( Smijeh ) Ali stvar s triptaminima je da se oni ne mogu uzimati oralno zato što ih razgrađuju enzimi koji su prirodni sastojak crijeva ljudi , to su monoaminske oksidaze .


Mogu se uzimati oralno samo ako se uzmu zajedno s nekim drugim kemikalijama koje mijenjaju MAO .


Zadivljujuće je da su beta-karboini sastojci lijana zapravo MAO inhibitori upravo one vrste koja aktivira triptamine . Onda se zapitate .


Kako su u flori od 80.000 vrsta vaskularnih biljaka ovi ljudi pronašli ove dvije morfološki različite biljke koje , kada se kombiniraju na ovaj način , stvaraju vrstu biokemijske smjese koja je više od jednostavnog skupa njenih dijelova ?


U redu , mi koristimo poznati eufemizam " " pokušaja i pogreške " " koji se ispostavio kao beznačajan .


Ali ako pitate Indijance , oni će reći : " " Biljke pričaju s nama . " " Pa , što to znači ?


Ovo pleme , Kofan , ima 17 vrsta ayahuasca , i sve ih razlikuju čak na velikim udaljenostima u šumi , a mi ih prepoznajemo kao jednu istu vrstu .


I onda ih pitate kako su uspijeli uspostaviti njihovu taksonomiju oni kažu , " " Mislio sam da ti znaš nešto o biljkama .


Mislim , zar baš ništa ne znaš ? " " A ja odgovorim , " " Ne . " " Pa , ispostavilo se da je potrebno da uzmeš svaku od 17 vrsta u noći punog mjeseca , i one ti pjevaju u drugačijem tonalitetu .


To ti neće donijeti doktorat na Harvardu , ali svakako je zanimljivije od brojanja prašnika . ( Smijeh ) Sad — ( Pljesak ) — problem — problem je što iako neki od nas suosjećaju s nevoljama domorodaca shvaćaju ih kao neobične i raznolike ali nekako povučene na margine povijesti kao stvarnog svijeta , a naš svijet , ide dalje .


Istina je , pak , da će 20. stoljeće , za 300 godina , biti zapamćeno , ne po ratovima ili tehnološkim inovacijama , već kao razdoblje u kojem smo stajali i aktivno podržavali ili pasivno prihvatili masivno uništenje i biološke , i kulturološke raznolikosti na planetu . E pa problem se neće promijeniti .


Sve kulture su kroz vrijeme stalno bile angažirane u plesu s novim mogućnostima života .


Problem nije tehnologija sama po sebi .


Sioux indijanci nisu prestali biti Sioux kad su prestali koristiti luk i strijelu ništa više nego što su Amerikanci prestali biti Amerikanci kada su prestali koristiti konja i kočije .


Nije ni promjena , ni tehnologija to što ugrožava integritet etnosfere . Nego moć , okrutno lice dominacije .


Gdje god pogledate po svijetu , otkrit ćete da sudbina ovih kultura nije osuđena na nestanak , to su ljudi koji vode dinamičan život ljudi čije je postojanje ugroženo poznatim silama koje su izvan njihove moći prilagođavanja : bilo da je u pitanju uništenje šuma u zemlji Penana — nomadski narod s jugoistoka Afrike , iz Sarawaka — ljudi koji su slobodno živjeli u šumama do prije jedne generacije , a sada su u potpunosti svedeni na ropstvo i prostituciju na obalama rijeka , gdje možete videti da je i sama rijeka zagađena muljem koji izgleda kao da odnosi pola Bornea


do Južnog kineskog mora , gdje japanski teretni brodovi čekaju sa svjetlima uprtima u horizont da napune svoje nosače sirovim stablima iščupanim iz šume — ili , u slučaju Yanomama , to su bolesti koje su se pojavile , u periodu zlatne groznice .


Ili ako odemo do planina Tibeta , gdje mnogo istražujem u posljednje vrijeme , vidjet ćete kako je u pitanju surovo lice političke dominacije .


Znate , genocid , fizičko istrebljenje ljudi je globalno osuđeno , ali etnocid , uništavanje načina na koji ljudi žive , ne samo da nije osuđeno , već globalno , na mnogim dijelovima , slavljeno kao dio razvojne strategije .


I ne možete razumjeti bol Tibeta sve dok ne prođete kroz taj predio na najnižim razinama .


Jednom sam putovao 6.000 milja od Chengdua u zapadnoj Kini zemljanim putem kroz jugoistočni Tibet do Lhase s mladim kolegom , i tek kad sam došao do Lhase razumio sam lice koje se krije iza statistika o kojima slušate . 6.000 svetih spomenika pretvoreno u prah i pepeo , 1,2 milijuna koje su ubili regruti u periodu Kulturne revolucije .


Otac ovog mladog čovjeka je bio dodijeljen Panchen Lami .


To znači da je bio odmah ubijen u vrijeme kineske invazije .


Njegov ujak je pobjegao sa Njegovom Svetošću u Dijasporu koja je odvela narod u Nepal .


Njegova majka je bila zatvorena , a njen zločin je bio njeno bogatstvo .


On je bio prokrijumčaren u zatvor u dobi od dvije godine gdje je bio skriven u njenim haljinama jer nije mogla podnijeti da bude odvojena od njega .


Sestra koja je učinila to hrabro djelo je odvedena u obrazovni kamp .


Jednog dana je nenamjerno stala na traku na ruci Maoa , i zbog tog prestupa , osuđena je na sedam godina teškog rada .


Bol Tibeta bilo bi nemoguće podnijeti , ali pravednički duh ovih ljudi je nešto što treba vidjeti .


I na kraju , zaista se sve svede na izbor : želimo li živjeti u monokromatskom svijetu monotonije ili želimo prigrliti polikromatski svijet različitosti ?


Margaret Mead , čuvena antropologinja , rekla je , prije no što je umrla , da je njen najveći strah da ćemo kretajući se prema ovom apatičnom bezobličnom generičkom svjetonazoru ne samo vidjeti kako se čitav spektar ljudske mašte svodi na jednoličan način mišljenja , već da ćemo se jednog dana probuditi iz sna i zaboraviti da su nekada postojale druge mogućnosti .


Potrebno je s poštovanjem se sjetiti da je naša vrsta ovdje , možda , oko 150.000 godina .


Neolitička revolucija koja nam je donijela agrikulturu , tada smo pali pod utjecaj kulta sjemena ; tada je poezija šamana zamijenjena prozom svećenstva ; tada smo stvorili hijerarhiju specijaliziranih višaka — se dogodila tek prije 10.000 godina .


Moderni industrijski svijet kakvog znamo star je jedva 300 godina .


Ta površna povijest mi ne nagoviještava kako imamo sve odgovore na sve izazove koji će nas snaći u nadolazećem tisućljeću .


Kad je bezbroj ovih kultura na svijetu upitano šta znači biti ljudsko biće , odgovorili su s 10.000 različitih glasova .


U toj pjesmi ćemo svi ponovno otkriti mogućnost da budemo to što jesmo : potpuno svjesna vrsta , potpuno svjesna da svi ljudi i svi vrtovi pronalaze svoj način da cvjetaju . Postoje sjajni trenuci optimizma .


Ovo je fotografija koju sam uslikao na sjevernom vrhu otoka Baffin kada sam išao u lov narvala s nekim Inuitima , i ovaj čovek , Olayuk , mi je ispričao predivnu priču svog djeda .


Kanadska vlada nije oduvijek bila draga prema Inuitima , i tijekom 1950-ih kako bismo uspostavili naš suverenitet , prisilili smo ih na seljenje .


Djed ovog starog čovjeka odbio je ići .


Porodica , zabrinuta za njegov život , oduzela mu je svo oružje , sav njegov alat .


Sad , trebate razumjeti da se Inuiti ne boje hladnoće ; oni je iskorištavaju .


Klizači na njihovim sanjkama su prvotno bili napravljeni od ribe zamotane u jelenju kožu .


Dakle , djed ovog čovjeka nije bio zastrašen arktičkom noći niti mećavom koja je puhala .


On se jednostavno izvukao van , svukao hlače od tuljanovog krzna i pokakao u svoju ruku . I dok se fekalija smrzavala , on ju je oblikovao u oštricu .


Zatim je pljunuo na kraj ovog fekalijskog noža i kada se napokon zaledio , ubio je psa s njim .


Ogulio je kožu s psa i improvizovao opremu , uzeo je rebra psa i improvizovao klizače na sanjkama , upregao je drugog psa , i nestao preko ledenih santi , s fekalijskim nožem za pojasom .


Kako ni od čega napraviti nešto . ( Smijeh ) Ovo je , na mnogo načina — ( Pljesak ) — simbol izdržljivosti Inuita i svih domorodaca širom svijeta .


Kanadska vlada je u travnju 1999. dala Inuitima potpunu kontrolu nad zemljom površine koja je veća od Kalifornije i Teksasa zajedno .


To je naša nova domovina . Nazvana Nunavut .


To je nezavisni teritorij . Oni kontroliraju sve mineralne izvore .


Ovo je zadivljujući primjer kako država može riješiti problem vraćanja imovine svom narodu .


I konačno , na kraju , mislim da je poprilično očito makar svima nama koji smo putovali u ove udaljene dijelove naše planete , da shvatimo da oni uopće nisu udaljeni .


Oni su nečije domovine .


Predstavljaju ogranke ljudske mašte koja seže do početka vremena.I za sve nas , snovi ove djece , kao snovi naše djece , postaju dijelovi ogoljene geografije nade .


Dakle , ono što mi pokušavamo u National Geographicu , konačno , pa , mi mislimo da političari nikada neće ništa postići .


Mislimo da polemike — ( Pljesak ) — mislimo da polemike nisu uvjerljive , ali mislimo da pričanje priča može promijeniti svijet , a mi smo vjerojatno najbolja institucija za pričanje priča na svijetu . Bilježimo 35 milijuna ulazaka na našu web stranicu svakog mjeseca .


156 zemalja prenosi naš televizijski kanal .


Naše časopise čitaju milijuni .


A mi idemo na brojna putovanja u etnosferu i tako odvodimo našu publiku na mjesta takvih kulturnih čuda da si ne mogu pomoći nego ostanu bez daha od onog što su vidjeli , i nadamo se , na taj način , da postepeno prihvate , jedan po jedan , samu suštinu antropologije : da ovaj svijet zaslužuje postojati na različite načine , da možemo način da živimo u istinskom multikulturalnom , pluralističkom svijetu gdje se sva mudrost svih ljudi može pridonijeti našem kolektivnom blagostanju .


Hvala vam puno .


( Pljesak )


_ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


U školi smo proveli mnogo vremena ali nikada nismo naučili puno o vanjskome svijetu , _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ dok se odjednom nije sve promijenilo .


Kada sam imala sedam godina , vidjela sam svoje prvo javno smaknuće ,


_ _ NULL _ _ a ja , ja nikada nisam iskusila što je to glad .


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ vidjela sam nešto strašno


_ _ NULL _ _ dok je mršavo dijete u njezinim rukama samo gledalo bespomoćno u lice svoje majke .


Nestanci struje postali su sve češći i češći , tako da je sve oko mene bilo potpuni mrak _ _ NULL _ _ preko puta rijeke od moje kuće .


_ _ NULL _ _ koja služi kao dio granice


Kao što možete vidjeti , rijeka može biti vrlo uska _ _ NULL _ _


Ali mislila sam _ _ NULL _ _


Nisam znala kako će izgledati život kao Sjeverno Kreanskoj izbjeglici


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ natrag u Sjevernu Koreju .


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ i dovedena u policijsku postaju na ispitivanje .


Ako se bilo što učini neprirodnim , mogla bih biti zatvorena


_ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ i odgovarati na pitanja .


_ _ NULL _ _ jedan službenik je rekao drugome _ _ NULL _ _


ali mnogi mogu biti uhvaćeni od strane Kineske policije _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


Iako sam bila jako sretna što sam se izvukla , mnogo drugih Sjeverno Koreanaca nije imalo toliko sreće .


_ _ NULL _ _ i toliko se boriti samo kako bi preživjeli .


Iako nakon učenja novog jezika i dobitka novog posla , njihov se cijeli život može preokrenuti u trenu .


Smještanje u Južnu Koreju bilo je veći izazov _ _ NULL _ _


Svi smo mi Koreanci , ali iznutra , postali smo vrlo različiti


Jesam li ja Sjeverno ili Južno Koreanka ?


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


pa sam planirala novi plan kako im pomoći da pobjegnu .


_ _ NULL _ _ između Sjeverne i Južne Koreje ,


_ _ NULL _ _ i krenula sam prema Sjeverno Koreanskoj granici .


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


Kako moja obitelj nije mogla razumjeti Kineski , _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ impulzivno sam ustala i rekla mu _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ ali na sreću povjerovao mi je .


_ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ moja je obitelj bila uhićena i zatvorena


_ _ NULL _ _ moja je obitelj bila oslobođena nakon mjesec dana ,


ali ubrzo nakon toga ponovo su bili uhićeni i zatvoreni _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ i došli smo tako blizu , ali moja je obitelj bila bačena u zatvor samo malo udaljen od Južno Korejske ambasade .


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


Bila sam iznenađena


_ _ NULL _ _ objasnila sam situaciju , i bez oklijevanja , muškarac je otišao na bankomat _ _ NULL _ _ i dvoje ostalih Sjeverno Koreanaca kako bi izašli iz zatvora .


Shvatila sam da je to bio značajan trenutak u mom životu .


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ započinju s malo ili bez novaca .


Uvjerena sam da ćete vidjeti više i više _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


( Glazba ) ( Pljesak )


Ovo je vrtić dizajniran 2007 .


Napravili smo ovaj vrtić kao krug .


To je kao beskrajna cirkulacija na krovu .


Ako ste roditelj , znate da djeca vole stalno raditi krugove .


Ovako izgleda krov .


I zašto smo ovo dizajnirali ?


Ravnatelj ovog vrtića je rekao , „ Ne , ne želim ogradu . “


Ja sam rekao , „ To je nemoguće . “ Ali on je inzistirao : „ A da imamo mrežu koja visi s ruba krova ?


Tako da ulovi djecu koja padnu ? “ ( Smijeh ) Ja sam rekao , „ To je nemoguće . “ I naravno , vladin dužnosnik je rekao , „ Naravno da morate imati ogradu . “


Ali mogli smo zadržati tu ideju oko drveća .


Tri su drveta koja strše van .


I dozvoljeno nam je da zovemo taj konop ogradom .


Ali naravno , konop nema nikakve veze s njima .


Oni padnu u mrežu .


I dođe ih više , i više , više .


( Smijeh ) Ponekad je 40 djece oko drveta .


Dječak na grani , on voli drvo pa jede drvo .


( Smijeh ) I u vrijeme nekog događanja , sjede na rubu .


Izgleda baš lijepo od dolje .


Majmunčići u zoološkom .


( Smijeh ) Vrijeme za hranjenje .


( Smijeh ) ( Pljesak ) I napravili smo krov što smo niže mogli , jer smo htjeli vidjeti djecu na krovu , a ne samo ispod krova .


Ako je krov previsok , vidite samo plafon .


I mjesto za pranje nogu – ima puno vrsta slavina za vodu .


Vidite ovu sa fleksibilnim crijevom , želite pošpricati vodom svoje prijatelje , i tuš , i ova na početku je poprilično normalna .


Ali ako pogledate ovo , dječak ne pere svoje čizme , on sipa vodu u svoje čizme .


( Smijeh ) Ovaj vrtić je potpuno otvoren , većinu godine .


I nema granice između unutra i vani .


To zapravo znači da je ova građevina krov .


Također nema granica između učionica .


Tako da nema nikakve akustične barijere .


Kad stavite puno djece u tihu kutiju , neka od njih postanu jako nervozna .


Ali u ovom vrtiću , nema razloga da postanu nervozna .


Jer nema granice .


I ravnatelj kaže ako dječak u kutu ne želi ostati u prostoriji , pustimo ga .


Već će se vratiti , jer to je krug , vraća se .


( Smijeh ) Ali poanta je , u takvoj prilici , obično se djeca negdje pokušaju sakriti .


Ali ovdje , samo odu i vrate se .


To je prirodni proces .


I drugo , smatramo da je buka vrlo važna .


Znate da djeca bolje spavaju u buci .


Ne spavaju u tihom prostoru .


I u ovom vrtiću , ova djeca pokazuju zadivljujuću koncentraciju na nastavi .


I znate , naša vrsta je odrasla u džungli s bukom .


Oni trebaju buku .


I znate , možete pričati sa svojim prijateljima u bučnom baru .


Ne trebamo biti u tišini .


I znate , ovih dana pokušavamo staviti sve pod kontrolu .


Znate , potpuno je otvoreno .


I trebali bi znati da možemo ići skijati na -20 stupnjeva zimi .


Ljeti idete na plivanje .


Pijesak je 50 stupnjeva .


I također bi trebali znati da ste vodootporni .


Nikad se ne topite na kiši .


Tako , djeca bi trebala biti vani .


Tako bi se trebali odnositi prema njima .


Ovako odvajaju učionice .


Trebali bi pomoći učiteljima .


Ne pomažu .


( Smijeh ) Nisam ga stavio unutra .


Učionica .


I umivaonik .


Pričaju jedni s drugima oko bunara .


I uvijek ima drveća u učionici .


Majmun pokušava uloviti drugog majmuna od gore .


( Smijeh ) Majmuni . ( Smijeh )


I svaka učionica ima bar jedan krovni prozor .


Tuda se Djed Božičnjak spusti za Božić .


Ovo je dodatna zgrada , odmah pored ovog ovalnog vrtića .


Zgrada je samo pet metara visoka sa sedam katova .


I naravno , visina plafona je vrlo mala .


Pa trebate misliti na sigurnost .


Pa , stavljamo našu djecu , kćer i sina .


Probali su ući .


On je udario glavom .


Dobro je . Ima dosta čvrstu lubanju .


Otporan je on . To je moj sin .


( Smijeh ) Pokušava vidjeti je li sigurno skočiti dolje .


I tada smo pustili drugu djecu .


Prometna gužva je grozna u Tokiu , kao što znate .


( Smijeh ) Vozačica na početku , ona treba naučiti kako voziti .


Ovih dana , djeca trebaju malu dozu opasnosti .


I u ovakvim prilikama , uče pomagati jedni drugima .


To je društvo . Ovo su prilike koje u današnje vrijeme gubimo .


Ovaj crtež pokazuje kretanje dječaka između 9 : 10 i 9 : 30 .


I opseg ove zgrade je 183 metra .


Tako da nije baš mala .


I ovaj dječak je prešao 6000 metara ujutro .


Ali iznenađenje tek dolazi .


Djeca u ovom vrtiću prijeđu u prosjeku 4000 metara .


I ova djeca imaju najviše atletske sposobnosti među mnogim vrtićima .


Ravnatelj kaže , „ Ja ih ne treniram . Ostavimo ih na krovu .


Baš kao ovce . “ ( Smijeh ) Oni samo trče . ( Smijeh )


Poanta je nemojte ih kontrolirati , nemojte ih previše štititi , i oni se moraju nekad spotaknuti .


Moraju zadobiti neke ozljede .


I na taj način uče kako živjeti u ovom svijetu .


Mislim da je arhitektura sposobna promijeniti ovaj svijet , i živote ljudi .


I ovo je jedan od pokušaja da promijenimo živote djece .


Hvala Vam puno .


( Pljesak )


Slike prikazuju klastere galaksija .


Onakvi su kako i zvuče .


To su velike skupine galaksija , međusobno povezanih uzajamnom gravitacijom .


Većina točkica koje vidite na ekranu nisu pojedinačne zvijezde , već skupovi zvijezda , odnosno galaksije .


Dok vam pokazujem neke od ovih slika , nadam se da ćete brzo uvidjeti da su klasteri galaksija prekrasni objekti , ali i više od toga , mislim da su klasteri galaksija tajanstveni , iznenađujući , i korisni .


Korisni kao najmasivnije laboratorije svemira .


Kao i kod laboratorija , objasniti klastere galaksija znači objasniti eksperimente koje s njima možete provoditi .


Mislim da postoje 4 glavne vrste , a prva vrsta je ispitivanje vrlo velikog .


Koliko velikog ?


Ovo je slika određenog klastera galaksija .


Toliko je masivan da se svjetlost koja kroza nj prolazi iskrivljava , deformira uslijed ekstremne gravitacije klastera .


Ako pogledate vrlo pažljivo moći ćete vidjeti prstenove oko tog klastera .


Dat ću vam broj , ovaj određeni klaster galaksija ima masu od jednog milijuna milijardi sunaca .


Nepojmljivo je koliko ti sustavi mogu biti masivni .


Ali i više od svoje mase , oni imaju i dopunsko svojstvo .


Oni su , u suštini , izolirani sustavi , pa ako želimo , možemo na njih gledati kao na umanjenu verziju čitavog svemira .


I mnoga pitanja koja imamo o svemiru na razini vrlo velikoga , na primjer , kako gravitacija djeluje ?


možda će dobiti odgovor proučavanjem tih sustava .


To je što se tiče velikoga .


Druga vrsta predstavlja vrlo vrelo .


Ako uzmem sliku klastera galaksija , i eliminiram svu svjetlost zvijezda , ostaje mi ova velika , plava mrlja .


Ovo nije prava boja .


Vidimo zapravo svjetlost rendgenskih zraka .


Pitanje je , ako nisu galaksije , što emitira tu svjetlost ?


Odgovor je vreli plin , plin od milijun stupnjeva — zapravo , plazma .


A razlog zašto je tako vrela nalazimo u prethodnom slajdu .


Ekstremna gravitacija ovih sustava ubrzava čestice plina do velikih brzina , a velike brzine znače velike temperature .


Ovo je glavna ideja , ali znanost je tek grubi nacrt .


Plazma ima mnogo osnovnih svojstava koje nas još uvijek zbunjuju , još uvijek smućuju , i poguruju naše razumijevanje fizike vrlo vrelog .


Treća vrsta : ispitivanje vrlo malog .


Da bih to objasnio , moram vam reći vrlo uznemirujuću činjenicu .


Većina materije u svemiru nije stvorena od atoma .


Lagali su vam .


Većina je izgrađena od nečega vrlo , vrlo tajanstvenog , što nazivamo tamnom tvari .


Tamna tvar ne voli baš stupati u interakcije , osim putem gravitacije , i , naravno , voljeli bismo znati više o njoj .


Ako ste fizičar čestica , želite znati što se događa kada sudaramo stvari .


Tamna tvar nije izuzetak .


Kako to radimo ?


Da bih na to odgovorio , moram postaviti još jedno pitanje : što se događa kad se sudare klasteri galaksija ?


Evo slike .


Kako su klasteri reprezentativni odsječci svemira , umanjene verzije ,


sastoje se pretežito od tamne tvari , i to vidite ovdje kao plavičasto-ljubičasto .


Crvena predstavlja vreo plin , i , naravno , možete vidjeti mnoge galaksije .


Ono što se tu dogodilo je ubrzivač čestica ali ogromnog , ogromnog reda veličine .


To je vrlo važno , jer znači da se vrlo , vrlo mali učinci , koje bi moglo biti teško otkriti u laboratoriju , mogu akumulirati u nešto što je moguće promatrati u prirodi .


Zanimljivo je to .


Razlog zašto nas klasteri galaksija mogu naučiti nešto o tamnoj tvari , razlog zašto nas klasteri galaksija mogu naučiti nešto o fizici vrlo malog je upravo to što su tako veliki .


Četvrta vrsta : fizika vrlo čudnog .


Ovo što sam dosad pričao je svakako vrlo čudno .


Ako postoji išta čudnije , to bi morala biti tamna energija .


Ako bacim loptu u zrak , očekujem da se diže .


Ono što ne očekujem je da se diže i pritom sve više ubrzava .


Slično , kozmolozi razumiju zašto se svemir širi .


Ne razumiju zašto se širi sve većom i većom brzinom .


Uzrok te ubrzavajuće ekspanzije ima ime , zovu to tamna energija .


Opet , želimo naučiti više o njoj .


Jedno konkretno pitanje koje imamo je , kako tamna energija utječe na svemir najvećeg reda veličine ?


Ovisno o tome koliko je snažna , možda strukture nastaju brže ili sporije .


Problem s vrlo velikim strukturama svemira je u njihovoj užasnoj kompliciranosti .


Evo računalne simulacije .


Treba nam način da to pojednostavimo .


Volim o tome razmišljati pomoću analogije .


Ako želim razumjeti potonuće Titanica , nije najvažnije modelirati sitne pozicije baš svakog brodskog komadića koji se odlomio .


Najvažnija stvar je pratiti dva najveća dijela .


Slično , mogu naučiti puno o svemiru na razini vrlo velikog prateći najveće objekte , a ti najveći komadi su klasteri galaksija .


Kako se približavam kraju govora , možda se osjećate pomalo prevareni .


Mislim , počeo sam priču o tome kako su klasteri galaksija korisni , i naveo čak i neke razloge , ali koja je stvarna korist od njih ?


Da bih vam odgovorio , dat ću vam navod Henryja Forda kad su ga pitali o automobilima .


Rekao je ovo : " " Da sam pitao ljude što žele , rekli bi da žele brže konje . " " Danas , naše se društvo suočava s brojnim teškim problemima .


Rješenja tih problema nisu očigledna .


Rješenja nisu brži konji .


Zahtijevat će ogromnu količinu znanstvene kreativnosti .


Dakle , moramo se usredotočiti , da , moramo se koncentrirati , ali također i upamtiti da inovacije , kreativnost , inspiracija — one dolaze kada proširimo naš vidokrug , kada učinimo korak unatrag , kada se udaljimo .


A ja ne mogu smisliti bolji način da to postignemo od proučavanja svemira oko nas . Hvala .


( Pljesak )


( Glazba ) Rainn Wilson : Biti sam može uzeti danak .


Malo sam izgubljen , i treba napokon ostvariti pravu vezu .


Tko sam ja ?


( Bubnjevi ) Bijelac sam i nisam u vezi , 45 mi je godina .


Volim životinje .


Imam posao koji je plaćen .


Volim se družiti .


Održavam kondiciju .


Kakvu osobu tražim ?


Tražim idealnu partnericu .


Jesi li ti ta ideja koja mi odgovara ?


( Video ) Ron Finley : Kako bi se osjećala da nemaš pristup zdravoj hrani ?


Vrtlarenje ima najblagotvorniji i najprkosniji učinak .


RW : Stvarno smo dobro zaprljali ruke na prvom spoju , zar ne ?


RF : Vrtlarenje ima najblagotvorniji i najprkosniji učinak .


Ljudi su na ovom području izloženi groznoj hrani .


Želim da ljudi znaju da je uzgajanje vlastite hrane poput tiskanja vlastitog novca .


RW : Vi ste poput super heroja za hranu !


RF : Hrana je problem , ali i riješenje .


( Glazba ) Erin McKean : Ja sam leksikograf .


Posao mi je svaku riječ staviti u rječnik .


RW : I ja volim riječi — baš kao i svaki leksiko-ka-graf .


Što ako volite riječ koju ste upravo izmislili , poput " " scuberfinkles " " ?


Beau Lotto : Mislite li da vidite stvarnost ?


RW : Malo sam kratkovidan , ali da .


BL : E pa ne možete — mislim , vaš mozak nema pristup svijetu .


U biti , čak su i podražaji koje primaju , vaše oči i uši besmisleni , jer mogu značiti bilo što .


To stablo može biti veliki objekt u daljini ili mali objekt iz bliza , i to vaš mozak ne može znati .


RW : Jednom mi se učinilo da vidim jetija , ali se ustvari radilo o njemačkom ovčaru .


Isabel Behncke Izquierdo : Bonobo majmuni i čimpanze su vam najbliži živući rođaci .


Bonobosi se često i promiskuitetno seksaju kako bi upravljali sukobima i rješavali društvene probleme .


RW : Samo sam znatiželjan : Imamo li neke sukobe koje treba riješiti ili društvene probleme ?


IBI : Sjeti se — na spoju si s mojom idejom , ne samnom .


Jane McGonigal : Ovo je lice nekoga tko je , unatoč svim izgledima , na rubu velike pobjede .


RW : Velike pobjede ?


JM : Velika pobjeda je ishod koji je toliko nevjerojatno pozitivan , da niste ni znali da je moguć dok ga niste postigli .


Ne radite facu .


Radite " " Nisam dobar u životu " " facu .


RW : Arthure , želim biti iskren s tobom .


Viđam se s drugim idejama . OK ?


Iskušavam opcije .


To je situacija .