Pogledajte ovaj ekranski uzlet 1966. godine o emisiji o ovanu predvodniku .


Kada čujete taj industrijski izraz , hit , što to znači ?


Znači kako su u televizijskoj sezoni 1966. godine " " Braća Smothers " " došla niotkuda .


To je bila prva emisija koja je dozvolila gledateljima da kažu , " " Moj Bože , mogu komentirati o tome što osjećajam spram Vijetnamskog rata , spram predsjedništva putem televizije ? " " To je ono što podrazumijevamo pod hit emisija .


Stoga tada , kao i na posljednjem grafu , pogledajte što se događa .


1970. godine , brana popušta . Brana popušta .


Ne gledamo više televiziju zbog utjehe .


Društveni komentar i nepoštovanje rastu u 70-ima .


Sada pogledajte ovo .


70-e znače tko ? Norman Lear .


Imate " " Sve u obitelji " " , " " Stanford i sin " " , i dominantnu emisiju — u top 10 za cijele 70-e — " " MAS * H " " .


U 50 godina koliko smo proučavali televiziju , sedam od 10 emisija su rangirane najviše prema nepoštovanju koje su se prikazivale tijekom Vijetnamskog rata , pet od top 10 tijekom Nixonove administracije .


Samo jedna generacija , 20 godina , i otkrili smo , Vau ! Televizija to može ?


Može pobuditi te osjećaje u meni ?


Može nas promijeniti ?


Dakle , toj jako , jako pametnoj gomili , isto tako želim poručiti kako digitalni puk nije izmislio remećenje .


Archie Bunker je izbačen iz svoje udobne stolice zajedno sa svima nama prije 40 godina .


Ovo je kratki graf . Ovdje je još jedna značajka : fantazija i mašta , koje predstavljaju emisije koje su definirane kao , " odvodi me iz moje svakidašnjice " i " " uz njih se osjećam bolje " " . To je prikazano uz crvenu točku , nezaposlenost , što je jednostavna statistika zavoda za zapošljavanje .


Vidjet ćete kako svaki put kada emisije o fantazijama i mašti porastu , dolazi do porasta u nezaposlenosti .


Želimo li gledati emisije o ljudima koji štede novac i nezaposleni su ?


Ne . U 70-ima imate predvodničku emisiju " " Bionička žena " " koja je lansirana u top 10 1973. godine , a koju su slijedili " " Čovjek od šest milijuna dolara " " i " " Charlievi anđeli " " . Još jedan nagli porast 1980-ih — još jedan uzlet emisija o kontroli i moći .


Koje su to bile emisije ?


Glamurozne i bogate .


" " Dallas " " , " " Otok fantazije " " .


Nevjerojatan prikaz naše narodne psihe s nekoliko čvrstih i brzih činjenica : nezaposlenost .


Dakle , ovdje ste sada , na mom omiljenom grafikonu , jer ovo je naših posljednjih 20 godina .


Jeste li u mojoj industriji ili niste , sigurno ste čuli ili čitali o padu stvari koja se zove komedija s tri kamere i porast reality televizije .


Pa , kako mi u industriji to nazivamo , X označava mjesto .


90-e — veliki mjehurići humora — gledamo " " Prijatelje " " , " " Frasiera " " , " " Kafić uzdravlje " " i " " Seinfeld " " . Sve je dobro , niska nezaposlenost .


Ali pogledajte : X označava mjesto .


2001. godine , televizijska sezona 2001. godine , u kojoj humor daje prednost osuđivanju jednom zauvijek .


Zašto ne ?


Predsjedničke izbore 2000. godine je odlučio Vrhovni sud .


Imali smo pucanje tehnološkog mjehurića .


Imali smo 11.09 .


Antraks postaje dio društvenog leksikona .


Pogledajte što se događa ako nastavimo .


na prijelazu stoljeća , Internet dobiva uzlet , reality televizija učvršćuje svoju poziciju .


Dakle , što ljudi žele na svojim televizijama ?


Pomislila bih osvetu ili nostalgiju .


Pružite mi neku utjehu ; moj svijet propada .


Ne , oni žele osuđivanje .


Mogu izglasati da napustite otok .


Mogu prisiliti da kćer Sare Palin pleše .


Mogu odabrati idućeg američkog idola . Otpušteni ste .


To je sve odlično , zar ne ?


Dakle , iako dramatično različita od tih televizijskih emisija , čista zabava , je bila u posljednjih 50 godina — sa čime sam započela ? — jedan osnovni instinkt ostaje .


Mi smo životinje , potrebne su nam naše mame .


Nije postojala nijedna dekada televizije bez definitivne , dominantne televizijske mame .


1950-e : June Cleever u originalnoj emisiji utjehe , " " Ostavite to Beaveru " " . Lucille Ball nas je nasmijavala kroz porast društvene savjesti 60-ih .


Maude Findlay , prikaz 1970-ih punih nepoštovanja , koja je dotaknula pobačaj , razvod , čak i menopauzu na televiziji .


1980-e , dobili smo našu prvu pumu u liku Alexis Carrington .


Murphy Brown je postala podpredsjednicom kada je preuzela ideju samohrane majke .


Mame ove ere , Bree Van de Kamp .


Sada , ne znam je li to vrag ili anđeo sjedi na našoj savjesti , sjedeći na ramenima televizije , ali znak kako apsolutno volim ovu sliku .


Dakle , svima vama , ženama na TEDŽene , muškarcima na TEDŽene , globalnoj publici TEDŽena , hvala vam što sam mogla predstaviti svoju ideju o televizijskoj savjesti .


Ali dopustite mi da ujedno i zahvalim nevjerojatnim stvarateljima koji se dižu svaki dan kako bi stavili svoje ideje na naše televizijske ekrane kroz sva ova doba televizije .


Oni ulijevaju život na televiziji , sigurno , ali vi kao gledatelji , kroz vašu kolektivnu društvenu savjest , dajete život , dugovječnost , moć ili ne .


Stoga vam puno hvala .


( Pljesak )


Svi znamo kako je World Wide Web u potpunosti transformirao izdavaštvo , emitiranje , trgovinu i društvenu povezanost , ali odakle je sve to došlo ?


Citirat ću troje ljudi : Vannevara Busha , Douga Engelbarta i Tima Berners-Leeja .


Pa predstavimo tu trojicu .


Ovo je Vannevar Bush .


Vannevar Bush bio je glavni znanstveni savjetnik američke vlade za vrijeme rata .


1945. godine objavio je članak u časopisu Atlantic Monthly .


Naslov članka bio je " " Kao što možemo misliti " " . U tom je članku Vannevar Bush govorio da je način na koji koristimo informacije neispravan .


Ne radimo poput knjižnica ili kataloških sustava i slično .


Mozak radi kroz asocijacije .


S jednom stvari u mislima , u trenu se prebaci na sljedeću stvar .


Način na koji su informacije strukturirane potpuno je neprimjeren za praćenje tog procesa .


I tako je on predložio stroj i nazvao ga memex .


Memex bi povezivao informacije , jednu informaciju s drugom , sličnom , i tako dalje .


To je bilo 1945. godine .


Računalo je u to vrijeme bilo nešto čime je tajna služba razbijala šifre .


I nitko nije ništa znao o tome .


Dakle , to je bilo prije nego što je računalo izumljeno .


On je predložio neki stroj pod imenom memex


Imao je platformu za povezivanje informacija , do kojih ste mogli doći po želji .


Zavrtimo unaprijed , jedan od onih koj su pročitali taj članak bio je momak imenom Doug Engelbart , koji je bio časnik američkih zračnih snaga .


Članak je pročitao u njihovoj knjižnici na Dalekom istoku .


Taj ga je članak toliko inspirirao da je na neki način usmjerio ostatak njegova života .


Sredinom 1960-ih uspio je to pokrenuti kad je radio u istraživačkom laboratoriju na Stanfordu u Kaliforniji .


Izgradio je sustav .


Sustav je osmišljen kako bi povećao ljudsku inteligenciju , tako je bio nazvan .


Kao prethodnica današnjeg svijeta računalstva u oblacima i softvera za usluge , njegov sustav zvao se NLS - oN-Line Sustav .


Ovo je Doug Engelbart .


Držao je prezentaciju je na jesenskoj Zajedničkoj računalnoj konferenciji 1968. godine .


Ono što je on pokazao — sjedio je podiju ovako i demonstrirao ovaj sustav .


Imao je mikrofon na glavi kao ja sada .


I radio je u tom sustavu .


Vidite kako radi između dokumenata i grafika i tako dalje .


A sve to pokreće ovom platformom ovdje , tipkovnicom za pet prstiju i prvim mišem za računalo na svijetu , koji je on posebno dizajnirao za upravljanje tim sustavom .


Dakle , odatle je došao i miš .


Problem njegovog sustava bio je da su računala u to vrijeme stajala nekoliko milijuna funti .


Za osobno računalo , nekoliko milijuna funti je kao da imate privatni avion , nije bilo baš praktično .


Ali pomaknimo se u 80-e kad su se pojavila osobna računala , tada je bilo mjesta za tu vrstu sustava u osobnim računalima .


Moja tvrtka , OWL , izradila sustav pod nazivom Guide za Apple Macintosh .


Isporučili smo prvi hypertext sustav na svijetu .


I to je pokrenulo stvari .


Apple je predstavio nešto što se zove HyperCard i napravili su veliku strku oko toga .


Imali su dodatak od 12 stranica u Wall Street Journalu na dan izlaska .


Časopisi su počeli pisati o tome .


Časopis Byte i Communications na ACM-u imali su posebna izdanja o hypertextu .


Razvili smo verziju ovog proizvoda za PC , kao i za Macintosh .


Verzija za PC prilično se razvila .


Ovo su neki primjeri tog sustava na djelu krajem 80-ih .


Mogli ste isporučiti dokumente , mogli ste to učiniti preko mreže .


Razvili smo sustav koji je imao programski jezik baziran na html-u .


Nazvali smo ga hml : hypertext markup language .


A sustavom se moglo upravljati vrlo velikim dokumentacijskim sustavima preko računalnih mreža .


Predstavio sam taj sustav na sajmu u Versaillesu pokraj Pariza krajem studenog 1990. godine .


Pristupio mi je simpatičan mladić imenom Tim Berners-Lee i rekao je : " " Jeste li vi Ian Ritchie ? " " , a ja sam rekao : " " Aha . " " A on je rekao : " " Moram razgovarati s vama . " " Ispričao mi je o tom sustavu koji predlaže - World Wide Web .


A ja sam pomislio , pa , to ima pretenciozno ime , posebno jer cijeli sustav pokreće jedno računalo u njegovom uredu .


Ali on je bio u potpunosti uvjeren kako će njegov World Wide Web jednog dana osvojiti svijet .


Pokušao me uvjeriti da isprogramiram preglednik za to jer njegov sustav nije imao nikakvu grafiku ni fontove ni predloške ni išta , to je bio običan tekst .


Mislio sam , dobro , znaš , zanimljivo , ali momak iz CERN-a to neće napraviti .


Tako da od toga nije bilo ništa .


U sljedećih nekoliko godina , ni hypertext zajednica nije ga prepoznala .


1992. godine njegov je rad odbijen na konferenciji za Hypertext .


1993. godine održavala se rasprava na konferenciji u Seatlleu , a čovjek imenom Marc Andreessen demonstrirao je svoj mali preglednik za World Wide Web .


Ja sam ga vidio i pomislio , da , to je to .


Već sljedeće godine , 1994 . , imali smo konferenciju ovdje u Edinburghu , i nitko se nije protivio da Tim Berners-Lee bude glavni govornik .


Tako sam se našao u krasnom društvu .


Tu je čovjek imenom Dick Rowe , koji je radio u Decca Recordsu i odbio Beatlese .


Tu je i Gary Kildall , koji je otišao letjeti svojim avionom kad je IBM došao tražiti operativni sustav za IBM PC , a kako njega nije bilo , oni su otišli Billu Gatesu .


A tu je i onih 12 izdavača koji su odbili J. K. Rowling i Harryja Pottera , pretpostavljam .


S druge strane , tu je Marc Andreessen , koji je napravio prvi pretraživač za World Wide Web .


Prema časopisu Fortune , težak je 700 milijuna dolara .


No , je li sretan ?


( Smijeh ) ( Pljesak )


1994 , ušla sam u zatvor u Kambodži i upoznala 12-godišnjeg dječaka koji je mučen i kojem nije dozvoljen pristup savjetniku .


Kad sam pogledala u njegove oči , shvatila sam da , iako sam napisala stotine pisama za političke zatvorenike , nikad ne bih napisala pismo za njega , budući on nije bio 12-godišnjak koji je uradio nešto važno za nekoga .


Nije bio politički zatvorenik .


Bio je 12-godišnji dječak koji je ukrao bicikl .


Tada sam još shvatila da se to ne događa samo u Kambodži , nego da , od 113 zemalja u razvoju koje provode torturu , njih 93 imaju zakone koji kažu da imate pravo na odvjetnika i da imate pravo ne biti mučeni .


Shvatila sam da je to bila nevjerojatna prilika za nas , kao svjetsku zajednicu , da se udružimo i stanemo na kraj mučenju kao sredstvu istrage .


Često o torturi mislimo kao o političkoj torturi i nečemu rezerviranom samo za najgore , ali , ustvari , 95 posto današnje torture nije usmjereno ka političkim zatvorenicima .


Usmjereno je k ljudima koji su u lošim pravnim sustavima , zato što je to , nažalost , najjeftiniji oblik istrage — jeftinije je nego imati legalan sustav , jeftinije nego imati odvjetnika i rani pristup savjetovalištu — to se događa većinu vremena .


Ja danas vjerujem da je moguće za nas kao svjetsku zajednicu , ako odlučimo , udružiti se i stati na kraj torturi kao metodi istrage tijekom našeg životnog vijeka , ali to zahtijeva tri stvari .


Prvo je trening , osnaživanje i povezivanje branitelja širom svijeta .


Drugo je osigurati da postoji sistematski rani pristup savjetovanju .


A treće je predanost .


U 2000. godini , počela sam se pitati , što ako se udružimo ?


Možemo li učiniti nešto za te 93 zemlje ?


Osnovala sam Međunarodne Mostove Do Pravde ( International Bridges to Justice ) , koji imaju misiju ukidanja torture kao metode istrage i implementaciju prava tijekom procesa u 93 zemlje , stavljajući obučene odvjetnike u ranoj fazi istrage u policijske postaje i sudnice .


Moja prva iskustva su bila iz Kambodže , i sjećam se svog prvog dolaska u Kambodžu i tamo je 1994. godine bilo manje od 10 odvjetnika u zemlji , budući da su ih Crveni Kmeri sve ubili .


Dvadeset godina kasnije , bilo je samo 10 odvjetnika u zemlji tako da bi , kad uđete u zatvor , ne samo susreli 12-godišnjake , nego i žene , koje biste pitali : „ Zašto ste ovdje ? “ , a one bi odgovorile : „ Ovdje sam 10 godina zato što je moj muž počinio zločin , ali ga ne mogu pronaći “ . To je jednostavno mjesto bez pravila i zakona .


Prva skupina branitelja se oformila i sjećam se , dok sam provodila trening , rekla sam : „ Ok , što vi radite za istragu ? “ ,


i bila je tišina u učionici , a onda je konačno jedna žena ustala [ nerazumljivo ime ] i rekla „ Khrew “ , što znači „ učitelj “ . Rekla je : „ Ja sam branila više od stotinu ljudi i nikad nisam morala raditi istragu , budući da su svi došli s priznanjem “ . Pričali smo , kao razred , o činjenici da , prvo , priznanje ne mora biti vjerodostojno , a drugo , nismo htjeli podržati policiju da nastavi raditi to , posebno jer je to sada bilo protuzakonito .


Trebalo je mnogo hrabrosti ovim braniteljima da odluče da će ustati i podržati jedni druge u implementaciji tih zakona .


Još se sjećam prvih slučajeva gdje bi oni došli , svih 25 zajedno , ona bi ustala , a ostali bi bili iza i podržali ju , a sudac je nastavljao govoriti : „ Ne , ne , ne , ne , nastavit ćemo raditi stvari na jednak način kako smo i do sada “ . Ali jednog dana došao je savršen slučaj , žena , prodavačica povrća , sjedila je ispred kuće .


Rekla je da je vidjela osobu koja je istrčala , za koju ona misli da je ukrala neki nakit , ali policija je došla , uhvatila ju , a na njoj nije bilo ništa od tog nakita .


Bila je trudna u to vrijeme . Imala je opekotine od cigareta po sebi . Pobacila je .


A kad su došli s njenim slučajem kod suca , on je prvi put ustao i rekao : „ Da , ne postoje dokazi , osim za vaše priznanje torture i bit ćete pušteni “ . Branitelji su počeli uzimati sve više slučajeva i , vidjet ćete , korak po korak su počeli mijenjati pravac povijesti u Kambodži .


Ali Kambodža nije sama .


Mislila sam , je li to Kambodža ?


Ili su to druge zemlje ?


Ali tako je u puno zemalja .


U Burundiju sam ušla u zatvor i tamo nije bio 12-godišnjak , bio je 8-godišnjak , zbog krađe mobitela .


Ili žena , uzela sam njenu bebu , doista slatku bebu i rekla : “ Vaša beba je tako slatka “ . To nije bila beba , imala je tri godine .


A ona je rekla : „ Da , ali ona je razlog zašto sam ovdje “ , bila je optužena da je ukrala dvije pelene i peglu za svoju bebu i još je bila u zatvoru .


Kad sam došla do ravnatelja zatvora , rekla sam : „ Morate ju pustiti van .


Sudac bi ju pustio van “ . On je rekao : „ Ok , možemo razgovarati o tome . Ali pogledajte moj zatvor . 80 posto od 2.000 ljudi ovdje su bez odvjetnika . Što možemo učiniti ? “ Odvjetnici su se počeli hrabro udruživati da organiziraju sustav gdje mogu uzimati slučajeve .


Ali smo shvatili da nije sve samo u obučavanju odvjetnika , nego i njihova povezanost je ono što pravi razliku .


Na primjer , u Kambodži je bila [ nerazumljivo ime ] koja nije išla sama , nego je imala sa sobom 24 odvjetnika koji su se držali zajedno . O istom mi u Kini kažu „ To je kao svježi vjetar u pustinji , kad možemo doći zajedno “ . Ili u Zimbabveu , sjećam se jednog nevinog , koji je nakon izlaska iz zatvora gdje su svi ostajali , rekao : „ Bio sam ovdje godinu , osam godina , dvanaest godina bez odvjetnika “ , došao je i držali smo obuku zajedno , a on je rekao : „ Čuo sam da je rečeno “ — budući da je čuo ljude kako mrmljaju


i gunđaju — „ Čuo sam da je rečeno da ne možemo pomoći da se kreira pravda budući nemamo resursa “ . A onda je rekao : „ Ali želim da znate da nedostatak resursa nikad nije izgovor za nepravdu “ . Organizirao je 68 odvjetnika koji su sustavno uzimali slučajeve .


Mi kao rješenje vidimo obuku i rani pristup .


Nedavno sam bila u Egiptu i bila sam inspirirana da se sastanem s drugom skupinom odvjetnika , a oni su mi rekli : „ Gle , mi nemamo policiju na ulicama . Policija je jedan od glavnih razloga zašto smo imali revoluciju . Oni su mučili sve cijelo vrijeme “ . Ja sam rekla : „ Ali desetci milijuna dolara su u posljednje vrijeme otišli za razvoj pravnog sustava ovdje .


Što se događa ? “ Sastala sam se s jednom agencijom za razvoj , oni su obučavali tužitelje i suce , što je inače neravnopravno u odnosu na branitelje .


Pokazali su mi priručnik koji je bio odličan .


Rekla sam : „ Kopirat ću ovo “ . Sve je bilo u njemu . Odvjetnici mogu doći u policijsku postaju . Bilo je savršeno .


Tužitelji su bili savršeno obučeni .


Ali rekla sam im : „ Imam jedno pitanje — do trenutka dok svi dođu u tužiteljev ured , što im se dogodi ? “ Nakon pauze , rekli su : „ Bili su mučeni “ .


Znači , nije dovoljno samo obučiti odvjetnike , moramo naći način da sustavno implementiramo rani pristup savjetniku , budući su oni osiguranje u sustavu za ljude koji su mučeni .


Dok vam ovo govorim , svjesna sam da to zvuči kao : „ Oh , ok , to zvuči kao da mi to možemo , ali možemo li doista ? “ Zato što zvuči veliko .


A postoji mnogo razloga zašto mislim da je moguće .


Prvi razlog su ljudi na terenu koji zbog svoje predanosti pronalaze načine da čine čuda .


Ne samo Nevini , o kom sam vam pričala , u Zimbabveu , nego branitelji širom svijeta koji traže načine .


Imamo program koji se zove StvarateljiPravde ( JusticeMakers ) i shvatili smo da postoje hrabri ljudi koji žele raditi , ali kako ih možemo podržati ?


Tako da je to online natjecanje gdje je na raspolaganju 5.000 $ ako nam date inovativan način implementiranja pravde .


A postoji 30 JusticeMakersa širom svijeta , od Šri Lanke , do Svazija , do DR Konga , koji s 5.000 $ rade nevjerojatne stvari , kroz SMS programe , pomoćne pravne programe , kroz sve što mogu napraviti .


Nisu to samo JusticeMakersi , nego ljudi koji shvaćaju tko su njihove mreže i kako ih mogu pokrenuti naprijed .


Tako je u Kini , naprimjer , izašao odličan zakon koji kaže da policija ne smije mučiti ljude , inače će biti kažnjeni .


Sjedila sam pokraj jednog od naših vrlo hrabrih odvjetnika i rekla : „ Kako mi ovo možemo provjeriti ? Kako možemo biti sigurni da se implementira ?


Ovo je odlično “ . A on mi je rekao : „ Imate li novca ? “ Ja sam rekla : „ Ne “ . On je rekao : „ To je u redu , možemo to još napraviti “ . 4. prosinca organizirao je 3.000 članova Omladinske Komunističke Lige s 14 najboljih pravnih fakulteta , koji su se sami organizirali , napravili postere s novim zakonima i otišli u policijske postaje i počeli s , kako on kaže , nenasilnom pravnom revolucijom za zaštitu građanskih prava .


Govorila sam o tome da moramo obučiti i podržati branitelje .


Trebamo sustavnu implementaciju pristupa savjetnicima .


Ali treća i najvažnija stvar je da budemo predani ovomu .


Ljudi mi često kažu : „ Znaš , ovo je super , ali je vrlo idealistički .


Neće se dogoditi “ . Razlog zašto mislim da su te izjave zanimljive je zato što su to jednake izjave koje su upućivane ljudima koji su odlučili stati na kraj ropstvu ili aparthejdu .


Počelo je s malom skupinom ljudi koji su odlučili predati se tomu .


Najdraža pjesma među braniteljima , koja se pjeva među njima je : „ Budite hrabri , prijatelji , cesta je često dugačka , put nikad nije čist . Ulog je visok , ali u dubini niste sami “ . Vjerujem da se možemo skupiti kao svjetska zajednica da podržimo , ne samo branitelje , nego svakoga u sustavu koji je otvoren prema tomu , možemo stati na kraj mučenju kao sredstvu istrage .


Uvijek završim , budući da sam sigurna da su pitanja — a ja bih bila sretna da razgovaram s vama u tom trenutku — „ Ali što doista možemo učiniti ? “ Ja bih rekla ovo . Prvo , znate što možete učiniti . Ali , drugo , ostavila bih vas s Vishninom pričom , koji je ustvari bio moja inspiracija za pokretanje Međunarodnih Mostova Do Pravde .


Vishna je bio 4-godišnji dječak kad sam ga upoznala , koji je rođen u kambodžanskom zatvoru u provinciji Kandal . Budući da je bio rođen u zatvoru , svi su ga voljeli , uključujući čuvare , tako da je on bio jedini kojem je bilo dozovoljeno prolaziti kroz rešetke .


Dakle , bile su rešetke . Kako je Vishna rastao , što znači , što postaje veće ? Glava postaje veća .


On bi došao do prve rešetke , druge i onda do treće rešetke , i onda jako polako pomicao glavu da bi mogao proći kroz to , i dolazio nazad , treća , druga , prva . Uhvatio bi moj mali prst , budući je ono što je želio bilo svaki dan ići u posjete .


Nije uspio sve posjetiti svaki dan , ali želio je posjetiti svih 156 zatvorenika . Ja bih ga podigla i on bi provukao svoje prste .


Ili , ako su bile tamne ćelije , to je bilo kao valovito željezo , a on bi provukao svoje prste .


Većina zatvorenika je rekla da je on bio njihova najveća radost i njihovo sunce , veselili su mu se . A ja sam mislila — to je Vishna . Četverogodišnjak .


Rođen je u zatvoru skoro bez ičega , bez materijalnih dobara , ali je imao osjećaj za svoje vlastito herojsko putovanje , s kojim se rodimo . On je rekao : „ Ja vjerojatno ne mogu učiniti sve .


Ali ja sam taj . Ja mogu učiniti nešto .


I učinit ću ono što mogu “ . Zahvaljujem vam što ste imali profetsku maštu da zamisliti stvaranje novog svijeta s nama i pozivam vas na ovo putovanje s nama .


Hvala vam .


( Pljesak ) Hvala vam . ( Pljesak ) Hvala . ( Pljesak )


Zamislite ovo : Ponedjeljak je ujutro , nalazite se u uredu , spremate se za dan na poslu , a taj neki čovjek kojeg kao znate , niže iz hodnika , došeće ravno u vaš odjeljak i ukrade vam stolac .


Ne kaže ni riječ — samo se otkotrlja s njim .


Ne daje vam nikakvu informaciju zašto je uzeo vaš stolac od svih drugih stolaca koji su tamo .


Ne uviđa činjenicu da možda trebate svoj stolac da bi obavili i nekakav posao danas .


Ne biste to otrpjeli . Digli bi frku .


Slijedili bi tog čovjeka nazad u njegov odjeljak i rekli bi : " " Zašto moj stolac ? " " Ok , a sad je utorak ujutro i nalazite se u uredu i u vašem kalendaru iskoči poziv na sastanak .


( Smijeh ) I dolazi od te žene koju kao znate , niže iz hodnika , a u nazivu sastanka se spominje neki projekt o kojem ste nešto malo čuli .


Ali nema dnevnog reda .


Nema informacije zašto ste pozvani na sastanak .


Prihvaćate pozivnicu za sastanak i odete .


I kad je to vrlo neproduktivno zasjedanje gotovo , vraćate se do svog stola , i stojite tamo i kažete : " " Čovječe , želio bih ta dva sata nazad , isto koliko bih želio svoj stolac nazad . " " ( Smijeh ) Svaki dan , dopuštamo svojim suradnicima , koji su u inače vrlo , vrlo dragi ljudi , da nam kradu .


A pričam o nečemu puno vrednijem od uredskog namještaja .


Pričam o vremenu . Vašem vremenu .


Zapravo , vjerujem kako smo usred globalne epidemije strašne nove bolesti znane kao MAS : Mindless Accept Syndrome ( sindrom bezumnog prihvaćanja ) .


( Smijeh ) Primarni simptom sindroma bezumnog prihvaćanja je samo prihvaćanje poziva na sastanak iste minute što je iskočio u vaš kalendar . ( Smijeh )


te je nesvjestan refleks — ding , klik , bing — u kalendaru vam je , " " Moram ići , već kasnim na sastanak . " " ( Smijeh ) Sastanci su bitni , je li tako ?


I suradnja je ključ uspjeha u svakom poduhvatu .


I dobro vođen sastanak može uroditi zbilja pozitivnim , konkretnim rezultatima .


Ali između globalizacije i prožetosti informatičkom tehnologijom , način na koji radimo se zbilja dramatično promijenio tijekom zadnjih nekoliko godina .


I jadni smo . ( Smijeh ) I jadni smo ne zato što neki čovjek ne može dobro voditi sastanak , nego zbog MAS , našeg sindroma bezumnog prihvaćanja. koji je samouzrokovana rana .


Zapravo , imam dokaz koji ukazuje da je MAS globalna epidemija .


Da vam kažem zašto .


Prije par godina , stavio sam video na Youtube , a u videu sam odglumio svaki strašan konferencijski razgovor moguć .


Traje otprilike pet minuta , i ima sve one stvari koje mrzimo u zbilja lošim sastancima .


Imamo predsjedavajućeg koji nema pojma kako voditi sastanak .


Imamo sudionike koji nemaju pojma zašto su tamo .


Cijela stvar se nekako uruši u taj suradnički sudar vlakova .


I svi odlaze vrlo ljuti .


Nekako je zabavno .


( Smijeh ) Bacimo brzi pogled .


( Video ) Naš je cilj danas doći do sporazuma o vrlo važnom prijedlogu .


Kao grupa , moramo odlučiti ako — blup blup — Bok , tko se upravo spojio ?


Bok , Joe je . Danas radim od doma .


( Smijeh ) Bok Joe . Hvala što si nam se pridružio danas , odlično .


Baš sam bio govorio , imamo puno ljudi u pozivu kroz koji bi htjeli proći , pa ajmo preskočiti prozivku a ja ću prijeći ravno na stvar .


Naš je cilj danas doći do sporazuma o vrlo važnom prijedlogu .


Kao grupa , moramo odlučiti ako — blup blup — ( Smijeh ) Bok , tko se u pravo spojio ?


Ne ? Mislio sam da sam čuo bip . ( Smijeh ) Zvuči poznato ?


Da , i meni također zvuči poznato .


Nekoliko tjedana nakon što sam to stavio online , 500.000 ljudi iz desetaka zemalja , mislim desetaka zemalja , je pogledala ovaj video .


I tri godine kasnije , i dalje dobija tisuće pregleda svaki mjesec .


Blizu je milijunu trenutno .


I zapravo , neke od najvećih kompanija na svijetu , kompanije za koje ste čuli ali ih neću imenovati , me pitalo za dopuštenje za korištenje ovog videa u njihovim treninzima za novake da nauče svoje nove djelatnike kako ne voditi sastanak u njihovoj kompaniji .


A ako brojevi — milijun pregleda i što ga koriste sve te kompanije — nisu dovoljan dokaz da imamo globalni problem sa sastancima , ima puno , puno tisuća komentara objavljenih online nakon što se pojavio video .


Tisuće je ljudi pisalo stvari poput : " OMG , to je bio moj dan danas ! "


" To je bio moj dan svaki dan ! "


" Ovo je moj život . "


Jedan je čovjek napisao , " " Smješno je zato jer je točno .


Jezivo , tužno , depresivno točno .


Nasmijalo me da sam plakao .


I plakao . I još malo plakao . " " ( Smijeh ) Ovaj je jadni čovjek napisao : " Moja svakodnevnica do mirovine ili smrti , šmrc . "


To su pravi citati . I zbilja je tužno .


Zajednička tema koja se vrti kroz sve te komentare je to temeljno vjerovanje da smo nemoćni učiniti išta drugo nego ići na sastanke i trpjeti kroz te loše vođene sastanke i živjeti u čekanju novog dana .


Ali istina jest , uopće nismo nemoćni .


Zapravo , lijek za MAS je točno tu u našim glavama .


Točno nam je pod prstima , doslovno .


To je nešto što zovem ¡ No MAS !


( Smijeh ) Što , ako se dobro sjećam svog srednjoškolskog Španjolskog , znači nešto kao : " " Dosta više , prestani ! " " Evo kako No MAS radi . Zbilja je jednostavno .


Prije svega , slijedeći put kad dobijete pozivnicu za sastanak koja ne sadrži puno informacija , kliknite tipku ' privremeno ne znam ' !


U redu je , dopušteno je , zato i postoji .


Odmah je do tipke ' prihvaćam ' .


ili tipku ' možda ' , ili koja je god tipka raspoloživa da ne prihvatite odmah .


Potom , čujte se s osobom koja vas je zvala na sastanak .


Recite im da ste vrlo uzbuđeni da im podržite rad , pitajte ih koji je cilj sastanka , i recite im da ste zainteresirani naučiti kako im možete pomoći da ostvare cilj .


A ako to radimo dovoljno često , i ako to radimo s uvažavanjem , ljudi mogu početi biti malo promišljeniji u načinu na koji sastavljaju pozivnice za sastanke .


A vi možete donositi promišljenije odluke o njihovom prihvaćanju .


Ljudi možda zbilja počnu slati i dnevni red . Zamislite !


Ili bi mogli ne imati konferencijski razgovor sa 12 ljudi u kojem raspravljaju stanje kad bi mogli samo poslati brzi email i tako riješiti stvar .


Ljudi bi baš mogli i promijeniti svoje ponašanje , jer ste vi to učinili .


I možda bi vam i vratili vaš stolac , također ( Smijeh ) No MAS !


Hvala vam !


( Pljesak )


_ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ kako bih pronašao intergalaktičke predmete s planeta Kryptona , _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ stoga sam odlučio otići na putovanje kroz stvarnu znanost , _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ s longitudinalnim istraživanjem od 30 godina na UC Berkley-u _ _ NULL _ _ i pokušavalo izmjeriti njihov uspjeh i blagostanje


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ su živjeli u prosjeku 72,9 godina , dok su igrači s zapanjujućim osmjesima _ _ NULL _ _


( Smijeh ) _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ inicijalno , najčešće u svojim snovima .


I čak se i slijepe bebe smiješe zvuku ljudskog glasa .


_ _ NULL _ _ ekspresija svih ljudi .


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ koji su bili u potpunosti odsječeni od zapadnjačke kulture , _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


Nedavno istraživanje sa Sveučilišta Uppsala u Švedskoj _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ tako da možemo shvatiti emocionalno stanje


_ _ NULL _ _ na Sveučilištu Clermon-Ferrand u Francuskoj , ispitanike su zamolili da odrede za vrijeme držanja olovke u svojim ustima


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ U dodatku teoretiziranju o evoluciji u " " Porijeklu vrsta " " , _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ prije i nakon ubrizgavanja Botox-a


Otkriće je podržalo Darwin-ovu teoriju _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ na način da nam pomaže da se osjećamo bolje kada se smijemo .


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ kao i 2.000 čokoladica .


( Smijeh ) _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ ne samo da se doimate ugodnijom i uljudnijom osobom , _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ ili se osjećati kao da ste upravo pojeli cijelu zalihu visoko kvalitetne čokolade — _ _ NULL _ _ ili kada se želite osjećati kao da ste pronašli 25 tisuća dolara u džepu _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


Neki ljudi misle kako postoji formula za TED Govor : " Govori na okruglom , crvenom tepihu . "


" Podijeli priču iz djetinjstva . "


" Otkrij osobnu tajnu . "


" Završi s nadahnjujućim pozivom na djelovanje . "


Ne .


Tako ne treba razmišljati o TED Govoru .


Zapravo , ako previše koristite te elemente , samo ćete ostaviti dojam klišeja ili emocionalnog manipulatora .


Ali postoji jedna stvar zajednička svim odličnim TED Govorima , i ja bih je volio podijeliti s vama , jer posljednjih 12 godina imam sjedalo u prvom redu , slušajući stotine izvanrednih TED govornika , poput ovih .


Pomogao sam im da pripreme svoje govore za nastup i učio sam od njih tajne onoga što čini odličan govor .


I iako se ti govornici i njihove teme svi čine potpuno različitima , one zapravo imaju jedan zajednički sastojak .


A to je ovo : Prvi zadatak vas kao govornika je prebaciti u um slušatelja izvanredan dar — čudnu i prekrasnu stvar koju zovemo ideja .


Dozvolite da vam pokažem što mislim .


Ovo je Haley .


Ona će upravo održati TED Govor i iskreno , prestravljena je .


( Video ) Predstavljač : Haley Van Dyck !


( Pljesak ) Tijekom 18 minuta , 1200 ljudi , od kojih se mnogi prvi put vide , osjećaju kako se njihov mozak usklađuje s Hayleyinim mozgom i s onima u okolini .


Doslovno počinju pokazivati iste uzorke moždanih valova .


I ne mislim samo na to da osjećaju iste emocije .


Događa se nešto što će vas još više iznenaditi .


Pogledajmo Haylein mozak na tren .


Postoje milijarde povezanih neurona u nezamislivom čvoru .


Ali pogledajte ondje , točno tamo — nekoliko milijuna njih povezano je jedni s drugima na način koji predstavlja jednu ideju .


I začudo , ovaj uzorak se ponovno stvara u stvarnom vremenu , unutar mozga svih koji slušaju .


Tako je , u nekoliko minuta uzorak s milijunima neurona teleportira se u 1200 umova , samo zato što ljudi slušaju glas i gledaju lice .


Ali čekajte — što je to uopće ideja ?


Pa , možete misliti o tome kao o uzorku informacija koji pomaže da shvatite i krećete se svijetom .


Ideje dolaze u svim oblicima i veličinama , od složenih i analitičkih do jednostavnih i lijepih .


Evo samo nekoliko primjera podijeljenih na TED pozornici .


Sir Ken Robinson — kreativnost je ključ budućnosti naše djece .


( Video ) Sir Ken Robinson : Moja tvrdnja je ta da je kreativnost jednako važna u obrazovanju kao pismenost i trebali bismo je tretirati jednako .


Chris Anderson : Elora Hardy — gradnja bambusom je predivna .


( Video ) Elora Hardy : Raste posvuda oko nas , snažan je , elegantan , otporan na potrese .


CA : Chimamanda Adichie — ljudi su više od jednog identiteta .


( Video ) Chimamanda Adichie : Jedna priča stvara stereotipe , i problem sa stereotipima nije da nisu istiniti , nego da su nepotpuni .


CA : Vaš um prepun je ideja , i ne samo nasumičnih .


Pažljivo su povezane .


Zajedno tvore nevjerojatno složenu strukturu koja je vaš osobni pogled na svijet .


To je operativni sustav vašeg mozga .


Tako se krećete kroz svijet .


I izgrađen je od milijuna individualnih ideja .


Na primjer , ako jedna komponenta vašeg pogleda na svijet jest ta da su mačići dražesni , onda ćete kada vidite ovo , reagirati ovako .


Ali ako je druga komponenta vašeg pogleda na svijet ideja da su leopardi opasni , kada vidite ovo , reagirat ćete malo drugačije .


Dakle , poprilično je očito zašto su ideje koje stvaraju vaš svijet važne .


Moraju biti što pouzdanije — vodič u strašnom , ali prekrasnom stvarnom svijetu .


Pogledi na svijet različitih ljudi mogu biti dramatično različiti .


Na primjer , kako vaš pogled na svijet reagira na ovu sliku : ( Video ) Dalia Mogahed : Što pomislite kada me pogledate ?


" " Ženu vjere , " " " " stručnjakinju " " ili možda " " sestru " " ?


Ili " " potlačenu " " , " " ispranog mozga " " , " " terorista " " ?


CA : Koji god vaš odgovor bio , postoje milijuni ljudi koji bi odgovorili potpuno drugačije .


Zato su ideje zaista važne .


Ako ih se pravilno komunicira , mogu zauvijek promijeniti kako netko razmišlja o svijetu i oblikovati njihova djelovanja sada i daleko u budućnosti .


Ideje su najjača sila koja oblikuje ljudsku kulturu .


Ako prihvatite da vam je kao govorniku osnovni zadatak izgraditi ideju unutar umova vaše publike , evo naputaka za taj zadatak : Kao prvo , ograničite vaš govor na samo jednu veliku ideju .


Ideje su složene stvari : trebate srezati sadržaj da se možete usredotočiti na jednu ideju za koju ste strastveni , i dajte si priliku da tu jednu stvar dobro objasnite .


Morate dati kontekst , primjere , učiniti je živom .


Odaberite jednu ideju i neka ona prožima cijeli vaš govor tako da je sve što kažete povezano s idejom na neki način .


Kao drugo , dajte onima koji vas slušaju razlog da im bude stalo .


Prije nego počnete graditi stvari u umu vaše publike , morate dobiti njihovo dopuštenje da vas puste unutra .


A glavni alat za postizanje toga ?


Znatiželja .


Potaknite znatiželju vaše publike .


Koristite intrigantna , provokativna pitanja kako biste objasnili zašto nešto nema smisla i treba biti objašnjeno .


Ako možete otkriti nepovezanost u nečijem pogledu na svijet , oni će osjetiti potrebu da premoste tu rupu u znanju .


I kada ste potakli tu želju , bit će puno lakše graditi vašu ideju .


Kao treće , gradite vašu ideju , dio po dio , iz koncepata koje vaša publika već razumije .


Upotrijebite moć jezika da povežete koncepte koji već postoje u umovima vaših slušatelja — ali ne svoj jezik , njihov jezik .


Počnite tamo gdje su oni .


Govornici često zaborave da mnogi termini i koncepti s kojima žive potpuna su nepoznanica njihovoj publici .


Metafore mogu imati ključnu ulogu u pokazivanju kako se dijelovi slažu jer otkrivaju željeni oblik uzorka na osnovi ideje koju slušatelj već razumije .


Na primjer , kada je Jennifer Kahn htjela objasniti nevjerojatnu novu tehnologiju imena CRISPR , rekla je : " " To je kao da prvi puta imate tekstualni procesor za uređivanje DNK-a .


CRISPR omogućuje da izrežete i zalijepite genetske informacije na jednostavan način . " " Sad , takvo živopisno objašnjenje uzrokuje zadovoljavajući aha trenutak kada sjedne na mjesto u našim umovima .


Tako da je važno testirati vaš govor na prijateljima od povjerenja i saznati na kojem dijelu se zbune .


Kao četvrto , i ovo je posljednji naputak : Neka vaša ideja bude vrijedna širenja .


Kad to kažem , želim reći da se zapitate : " Kome ova ideja čini dobro ? "


I morate biti iskreni s odgovorom .


Ako ideja služi samo vama ili vašoj organizaciji , onda , žao mi je , ali vjerojatno nije vrijedna širenja .


Publika će vidjeti kroz vas .


Ali ako vjerujete da ideja ima potencijal da uljepša nečiji dan ili da promijeni nečiju perspektivu na bolje ili da inspirira nekog da nešto napravi drugačije , onda imate osnovni sastojak zaista odličnog govora , jednog koji može biti dar njima i svima nama .


Mogu li vas zamoliti da se prisjetite vremena kada ste uistinu nešto voljeli , film , album , pjesmu ili knjigu , i preporučili ste to iskreno nekome do koga vam je stalo , i očekivali ste tu reakciju , čekali ste na nju , i ona je došla ; osoba je mrzila vašu preporuku .


Čisto uvoda radi ovo je upravo stanje u kojem provodim gotovo svaki dan u posljednjih šest godina . Naime , predajem matematiku u srednjoj školi .


Prodajem proizvod tržištu koje ga ne želi , ali ga je zakonom prisiljeno kupiti .


To je unaprijed izgubljen slučaj .


Postoji koristan stereotip o učenicima koji ja vidim , koristan stereotip o svima vama .


Mogao bih vam dati završni ispit iz algebre dva i ne bih očekivao veću prolaznost od 25 % .


Obje ove činjenice govore manje o vama ili mojim učenicima nego o onome što nazivamo matematičko obrazovanje u današnjoj Americi .


Krenuo bih s time da podijelim matematiku na dvije kategorije .


Jedna je računanje . To su stvari koje ste zaboravili .


Na primjer , rastavljanje kvadrata s vodećim koeficijentima koji su veći od jedan .


Te je stvari također jako jednostavno ponovno naučiti , pod uvjetom da imate stvarno jako razvijeno racionalno razmišljanje , matematičko promišljanje . Nazvati ćemo to primjenom matematičkih procesa na svijet oko nas . To je teško za naučiti nekoga .


To je ono što bismo voljeli da naši učenici dobiju i zadrže , čak i ako ne nastave obrazovanje u matematičkom području .


To je također nešto , s obzirom na način na koji poučavamo u Americi


što oni vrlo vjerojatno neće zadržati .


Tako da ću ja govoriti o tome zašto je to tako , zašto je to nesreća za društvo , što možemo po tom pitanju učiniti , i , za kraj , zašto je ovo tako nevjerojatno vrijeme biti nastavnikom matematike .


Prije svega , pet simptoma koji pokazuju da krivo poučavate matematiku u svom razredu .


Prvi je manjak inicijative ; vaši studenti ne započinju sami .


Nakon što završite sa svojim blokom predavanja imate po pravilu barem pet ruku u zraku koje od vas traže da ponovno objasnite cijelu stvar .


Učenicima nedostaje upornosti .


Njima nedostaje sposobnosti da zapamte ; često smo u situaciji da moram ponovno objašnjavati koncepte tri mjeseca kasnije .


Ne vole problemske zadatke , one s riječima a takvih je 99 % mojih učenika .


A onih 1 % nestrpljivo traži formulu koja se može primijeniti na zadatak .


To je stvarno destruktivno .


David Milch , autor serije " " Deadwood " " i drugih čudesnih TV emisija , ima stvarno dobar opis ovoga .


Zarekao se da će stvoriti suvremenu dramu , koja će se prikazivati u sadašnjosti , jer je shvatio da kada ljudi ispune um s četiri sada dnevno , na primjer serije " " Dva i pol muškarca " " , uz dužno poštovanje , oblikuju im se veze u mozgu , kaže , na takav način da očekuju samo jednostavne probleme .


On je to nazvao , " " nestrpljivost za rješenje " " . Nestrpljivi ste sa stvarima koje se ne razriješe brzo .


Očekujete jednostavne probleme kao u serijama koje stanu u 22 minute , uključujuće tri pauze za reklame i vrijeme za smijeh .


I neću vam otkriti novost ako vam kažem da niti jedan problem vrijedan rješavanja nije jednostavan .


Jako sam zabrinut zbog svega toga , jer ja ću otići u mirovinu u svijetu koji će voditi moji učenici .


Činim loše stvari vlastitoj budućnosti i blagostanju kada poučavam na taj način .


Ovdje sam da vam kažem kako je način na koji naši udžbenici , posebno općeprihvaćeni udžbenici , podučavaju matematičko promišljanje i strpljivo rješavanje problema , funkcionalno jednak kao kada upalite " " sapunicu " " i mislite da ste riješili problem .


( Smijeh ) Za ozbiljno , ovdje je primjer iz udžbenika iz fizike .


Jednako je primjenjiv i na matematiku .


Primjetiti ćete prije svega kako su dane točno tri informacije ovdje , od kojih će se svaka preobličiti u formulu negdje , na kraju , koju će učenici onda izračunati .


Mislim kako u stvarnom životu to ne postoji .


Zapitajte se : koji ste problem ikada riješili , a koji je bio vrijedan rješavanja , gdje ste znali sve ključne informacije unaprijed , ili niste imali višak informacija od kojih ste trebali izabrati ključne , ili niste imali manjak informacija i trebali ste ih pronaći negdje .


Siguran sam da ćemo se svi složiti kako niti jedan problem vrijedan rješavanja nije takav .


Udžbenik , mislim , zna kako sakati učenike . Jer , pogledajte ovo , ovo je praktični zadatak .


Kada dođe vrijeme za rješavanje stvarnih zadataka , zadaju se zadaci poput ovoga ovdje gdje samo izmjenimo brojeve i malo promjenimo kontekst .


Ako učenik još uvijek ne prepozna po kojoj se šabloni zadatak rješava prijateljski vam objasni u kojem ranijem primjeru možete pronaći pravu formulu za rješenje .


Mogli bi doslovno , to stvarno mislim , proći ovo poglavlje bez imalo razumijevanja fizike , samo treba znati kako dešifrirati udžbenik . To je velika šteta .


Problem mogu još bolje dijagnosticirati u matematici .


Ovdje je stvarno zgodan zadatak .


Odnosi se na definiranje kosine i nagiba koristeći ski lift .


Ali ono što imate ovdje jesu u stvari četiri odvojene razine . I baš me zanima tko od vas može vidjeti četiri odvojene razine i , posebno , kako to što su pomiješane zajedno i predstavljeni učenicima svi odjednom , kako to uzrokuje taj proces nestrpljivog rješavanja problema .


Definirati ću ih ovdje . Imate sliku .


Imate i matematičku strukturu govorim o mrežama , mjerama , oznakama , točkama , osima , i tako dalje .


Imate međukorake , koji vas vode do onoga o čemu uistinu želimo razgovarati , koja dio skijaške staze je najstrmiji .


Nadam se da možete vidjeti .


Stvarno se nadam da možete vidjeti , kako uzmijaći izazovno pitanje , izazovni odgovor mi utiremo glatki , ravni put od jednog prema drugom , i čestitamo našim učenicima koliko dobro mogu savladati male pukotine po tom putu .


To je ono što radimo .


Tako vas ja želim potaknuti da razmišljamo na drugačiji način i sagradimo taj put zajedno sa učenicima , možemo imati sve ono što želimo s aspekta strpljivog rješavanja zadatka .


Ovdje ću započeti sa skicom i odmah vas upitati : Koji dio staze je najstrmiji ?


I time ćemo započeti razogovor jer je skica napravljena na takav način da mogu biti dva odgovora .


Pa će se ljudi prepirati prijatelji protiv prijatelja , u parovima , bilokako .


I onda ćemo na kraju spoznati postaje zamorno nekome govoriti o skijašu u donjoj lijevoj strani ekrana ili o skijašu iznad srednje linije .


I shvatimo koliko bi sjajno bilo kada bismo imali samo A , B , C i D oznake o kojima možemo jednostavno razgovarati .


A kad počnemo definirati što strmina znači , shvatimo , kako bi bilo dobro imati neku mjeru kako bismo suzili značenje , na specifično značenje .


I tek tada , ubacimo matematičku strukturu .


Matematika služi razgovoru . Razgovor ne služi matematici .


U tom trenutku , uvjeravam vas , 9 od 10 razreda je sposobno razmatrati problem kosine , strmine .


Ali ako je potrebno vaši učenici mogu onda razviti te podkorake zajedno .


Vidite li vi kako ovo ovdje , uspoređeno s ovime — koji od njih uči , dovodi do strpljivog rješavanja problema , matematičkog promišljanja ?


Prema praksi koju imam meni je odgovor očit .


I podijeliti ću podij na sekundu s Einsteinom , koji je , vjerujem , to shvatio iskustvom .


On je govorio o tome koliko je iznimno važno formuliranje problema , ipak u mojoj praksi , ovdje u SAD-u , mi jednostavno dzadajemo učenicima zadatke ; ne uključujemo ih u formuliranje problema .


Tako je 90 % onoga što radim u svojih pet sati priprema tjedno jest da uzmem poticajne elemente zadataka poput ovih iz mog udžbenika i preoblikujem ih tako da podržavaju matematičko promišljanje i strpljivo rješavanje problema .


I ovdje je prikazano kako to radi .


Volim ovakva pitanja . Radi se o spremniku za vodu .


Pitanje je : Koliko je vremena potrebno da se napuni ? Dobro ?


Kao prvo , eliminiramo sve pod korake .


Učenici ih sami moraju razviti . Oni ih moraju formulirati .


I sada možete primjetiti kako su sve informacije napisane ovdje one stvari koje trebate .


Niti jedna od njih ne zbunjuje , tako ćemo ih propustiti .


Učenici moraju odlučiti , je li visina važna ? Je li veličina važna ?


Je li važna boja ventila ? Što je važno ovdje ? Ovo je podcjenjeno pitanje u nastavi matematike .


Tako imamo spremnik za vodu .


Koliko dugo će trebati da se napuni , i to je to .


I zato jer je ovo 21. stoljeće , i zato jer bismo htjeli raspravljati o stvarnom svijetu kakav jest , a ne kao skica , crtež , što tako često vidimo u udžbenicima , izađemo i fotografiramo ga .


Sada imamo zadatak iz stvarnog života .


Koliko je potrebno da se napuni ?


Ili , čak bolje , napravimo video , snimku nekoga tko ga puni .


A puni se polako , agonizirajuće polako .


To je mučno .


Učenici gledaju na svoje satove , okreću očima , i svatko od njih u jednom trenutku pomisli , " Čovječe , koliko dugo će trebati da se napuni ? "


( Smijeh ) Tako znate da su zagrizli mamac , zar ne ?


I to je pitanje meni stvarno zabavno , jer , kao što sam rekao u uvodu , ja poučavam klince , zbog vlastitog neiskustva , ja učim klince koji najviše zaostaju .


I imam klince koji se neće uključiti u razgovor o matematici jer netko drugi ima formulu , netko drugi zna bolje kako doći do formule od mene . Tako da neću o tome govoriti .


svi su ravnopravni kad je riječ o intuiciji .


Svatko je jednom punio nešto vodom , tako dobijem klince da traže odgovor na pitanje , koliko dugo će trajati . Imam klince koji se boje i matematike i razgovora koji se uključuju u ovaj razgovor .


Stavljamo imena na ploču , vežemo ih uz nagađanja , i klinci su ovdje uključeni .


I onda pratimo proces koji sam opisao .


I najbolja stvar u tome , ili jedna od boljih je da ne dođemo do rezultata metodom koja je opisana u priručniku za nastavnike .


Mi , umjesto toga , samo pogledamo kraj filma .


( Smijeh ) I to je zastrašujuće , zar ne ? Jer teoretski modeli koji uvijek rade u priručniku za nastavnika to je sjajno , ali je zastrašujuće govoriti o uzrocima grešaka kada se teoretski ne podudara s praktičnim .


Ali ti su razgovori toliko dragocjeni , među najvrednijim stvarima .


Ovdje sam došao kako bih vas izvjestio o nekim zabavnim poboljšanjima kod učenika koji su došli predinstalirani s tim virusima prvog dana u razredu .


To su djeca kojoj sada , nakon jednog semestra , mogu staviti nešto na ploču , skroz novo i potpuno nepoznato , i oni razgovarati o tome 3-4 minute dulje nego što bi o tome raspravljali na početku godine , što je tako zabavno .


Više nismo neskloni problemskim zadacima jer smo redefinirali što znače ti problemski zadaci .


Više nismo zaplašeni matematikom , jer polagano redefiniramo što predstavlja matematika .


To je bilo tako zabavno .


Želim ohrabriti nastavnike matematike kojima se obraćam , da koriste multimediju , jer ona donosi stvarni svijet u učionice u visokoj rezoluciji i punoj boji , ona ohrabruje učenikovu intuiciju da postavlja najkraća moguća pitanja i pusti da se ona specifična pitanja iznjedre u razgovoru , da učenici sami izgrade problem jer je Einstein tako rekao , i da , na kraju , budemo manje pri ruci jer vam udžbenik pomaže na krivi način . Oduzima vam obvezu strpljivog rješavanja problema i matematičkog promišljanja .


Zašto je ovo zadivljujuće vrijeme za nastavnike matematike jer u džepu imamo alat za kreiranje tog jako kvalitetnog nastavnog programa .


Sveprisutan je i prilično jeftin . A alati za njegovu distribuciju bez plaćanja , pod otvorenom licencom također nikada nisu bili jeftiniji i lakše dostupni .


Stavio sam seriju videa na moj blog nedavno i 6000 ljudi je to došlo pogledati u samo dva tjedna .


Još uvijek dobijam e-mailove od nastavnika iz zemalja u kojima nikad nisam bio koji govore . " " Vau , da . Imali smo dobar razgovor o tome .


I evo kako ja unapređujem ono što vi radite . " " Što je sjajno .


Ovaj sam zadatak nedavno stavio na svoj blog . U dućanu , u koji red ćete stati ? Onaj s jednim kolicima u kojima se nalazi 19 predmeta , ili u onaj s četvero kolica s po tri , pet , dva i jednim proizvodom ?


Linearno modeliranje koje je potrebno za ovaj zadatak je sjajna stvar za moja predavanja ali sam se ovoga sjetio nekoliko tjedana kasnije dok sam gledao " " Dobro jutro Ameriko " " , što je bizarno , zar ne ?


Iz svega ovoga mogu zaključiti da su ljudi , ne samo učenici , stvarno gladni ovoga .


Matematika nas uči kako shvatiti svijet .


Matematika je riječnik za vašu vlastitu intuiciju .


Dakle ja vas samo ohrabrujem , kakvu god ulogu u obrazovanju imali jeste li učenici , roditelji , nastavnici , političari , štogod , inzistirajte na boljem programu matematike .


Treba nam više strpljivih rješavača problema . Hvala vam .


Ej , ja sam Michael Shermer , direktor Društva skeptičnih , _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ i obične stare besmislenosti .


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ ( Smijeh ) _ _ NULL _ _


Pokazati ću vam primjer loše ideje .


To je — to je proizvela Quadro Corporation iz Zapadne Virginia-e .


To je komad plastike s običnom antenom dodanom na nju .


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


( Smijeh ) _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ Ne , to — u redu , ima nekako naginjanje na desno .


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ Ali u znanosti , moramo pratiti promašaje , ne samo pogotke .


Dakle to je samo mali zabavni primjer vrste onog čime se mi bavimo .


Na neki način zanimljiva stvar .


To je kao , jesu li znanost i vodoinstalerstvo kompatibilni ?


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


I prije nego što kažemo da nešto potječe izvan ovog svijeta , _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ Ovaj jedan slajd kompletno uništava argumente inteligentnog dizajna .


_ _ NULL _ _ nadgledajući Pasadenau .


I ako dosta izgleda kao ratkapa Buicka , to je zato što je .


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _


Jednostavno imate nekog sa strane spremnog da krene s ratkapom .


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ ili iluzije i tako dalje i da su neke od njih stvarne , _ _ NULL _ _


U Galilejevom slučaju , on je imao dva problema kada je okrenuo svoj teleskop prema Saturnu .


_ _ NULL _ _ " Opazio sam kako najudaljeniji planet ima tri tijela . "


_ _ NULL _ _ ne možete imati dobru teoriju .


I to se , zapravo , ispostavilo kao istinito .


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


( Smijeh ) _ _ NULL _ _


Naplaćivao je pet dolara po osobi da vide časnu sestru žemlju _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ Ili je to uz ulicu odavde ?


_ _ NULL _ _ izmrljano crno-bijelom bojom gdje možete tražiti oblike — _ _ NULL _ _


Evo je Djevica Marija na prozoru u Sao Paulou .


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ ( Smijeh )


Ali na koga stvarno sliči , Djevicu Mariju ? _ _ NULL _ _


Išao sam zapravo vidjeti ovo .


Bilo je puno ljudi tamo — vjernici su došli da budu u svojim —


_ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


Tu je Devica Marija od iza , koju su počeli brisati .


( Smijeh ) _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ ( Smijeh )


_ _ NULL _ _ To je ljubavna priča — ona je kao Norah Jones Velike Britanije — _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


Koliko vas je moralo ispuniti neku vrstu mrežnog obrasca gdje su vas tražili da čitate iskrivljeni niz znakova poput ovog ?


Koliko vas smatra ovo stvarno , stvarno dosadnim ?


U redu , izvanredno . Ja sam to izmislio .


( Smijeh ) Ili sam bio jedan od ljudi koji su to napravili .


Ta se stvar zove Captcha .


I razlog zbog kojeg je tu jest da ste vi , entitet koji ispunjava obrazac , doista čovjek , a ne neka vrsta kompjuterskog programa napisana da podnosi obrazac milijune i milijune puta .


Ona djeluje zato što ljudi , barem oni koji nemaju oštećen vid , nemaju problema s čitanjem tih iskrivljenih vijugavih znakova , dok to kompjutorski programi jednostavno još ne mogu tako dobro .


Npr . , u slučaju Ticketmastera , razlog zbog kojeg morate tipkati te iskrivljene znakove jest da se spriječe preprodavači da napišu program koji može kupiti milijune ulaznica , dvije odjednom .


Captche se koriste na cijelom Internetu .


I budući da se koriste tako često , puno puta precizan niz nasumičnih znakova koje vidi korisnik nije tako sretan .


Ovo je primjer Yahooove stranice za registraciju .


Nasumični znakovi koji se pokazuju korisniku bili su W , A , I , T , koji , naravno , sriču riječ ( čekaj ) .


No najbolji dio je poruka koju je Yahooov odjel za pomoć dobio oko 20 minuta kasnije .


Tekst : " " Upomoć ! Čekam već 20 minuta , i ništa se ne događa . " " ( Smijeh ) Ovaj je čovjek mislio da mora čekati .


Ovo , naravno , nije tako loše kao ovaj jadnik .


( Smijeh ) Projekt Captcha je nešto što smo napravili ovdje na sveučilištu Carnegie Mellon prije 10 godina , i otada se koristi posvuda .


Sad ću govoriti o projektu koji smo napravili prije nekoliko godina , nešto nalik sljedećoj evoluciji Captche .


Ovo je projekt koji nazivamo reCaptcha , što je nešto što smo započeli ovdje na Carnegie Mellonu , zatim smo to pretvorili u malu tvrtku .


I nakon godine i pol , Google je zapravo kupio ovu tvrtku .


Reći ću vam što je pokrenuo ovaj projekt .


Dakle , ovaj projekt je krenuo od sljedeće realizacije : Ispada da otprilike 200 milijuna Captcha tipkaju ljudi svaki dan diljem svijeta .


Kad sam prvi put čuo za to , bio sam poprilično ponosan na sebe .


Mislio sam , pogledaj na utjecaj koje je imalo moje istraživanje .


Ali zatim sam se počeo osjećati loše .


Evo o čemu se radi , svaki put kad tipkate Captchu , u biti gubite 10 sekundi svog vremena .


I ako to umnožite s 200 milijuna , dobivate da čovječanstvo u cijelom gubi oko 500.000 sati svaki dan tipkajući te dosadne Captche .


I tad sam se počeo osjećati loše .


( Smijeh ) I tad sam počeo razmišljati , pa , naravno , ne možemo se samo riješiti Captchi , zato što sigurnost Mreže na neki način ovisi o njima .


Ali zatim sam počeo razmišljati , postoji li bilo koji način na koji možemo upotrijebiti ovaj trud za nešto što je dobro za čovječanstvo ?


Gledajte , evo o čemu se radi .


Dok tipkate Captchu , tijekom tih 10 sekundi , vaš mozak radi nešto nevjerojatno .


Vaš mozak radi nešto što kompjuteri još ne mogu .


Pa , možete li napraviti koristan posao za tih 10 sekundi ?


Drugim riječima , postoji li neki grdan problem koji kompjuteri još ne mogu riješiti , ali možemo podijeliti na sićušne dijelove od 10 sekundi tako da svaki put kad netko rješava Captchu riješi i mali dio ovog problema ?


I odgovor na to je " " da " " , i to upravo radimo .


Ono što možda ne znate je da danas , dok tipkate Captchu , ne samo da se identificirate kao čovjek , nego nam također zapravo pomažete digitalizirati knjige .


Objasnit ću vam kako to funkcionira .


Postoji puno projekata koji pokušavaju digitalizirati knjige .


Google ima jedan . Internetski arhiv ima jedan .


Amazon , sad s Kindleom , pokušava digitalizirati knjige .


U osnovi to funkcionira na način da započinjete sa starom knjigom .


Vidjeli ste te stvari , točno ? Poput knjige ?


( Smijeh ) Započinjete s knjigom , zatim ju skenirate .


Sad , skeniranje knjige je kao da snimate digitalnu fotografiju svake stranice knjige .


Daje vam sliku za svaku stranicu knjige .


Ovo je slika s tekstom za svaku stranicu knjige .


Slijedeći je korak u postupku taj da kompjuter mora biti kadar dešifrirati sve riječi u toj slici .


Koristeći tehnologiju OCR , optičko prepoznavanje znakova , koja snima sliku teksta i pokušava odgonetnuti koji je tekst unutra .


Sad , OCR nije savršen .


Posebno za starije knjige gdje je tinta izblijedjela i stranice su požutjele , OCR ne može prepoznati puno riječi .


Npr . , stvari koje su bile napisane prije više od 50 godina , kompjuter ne može prepoznati oko 30 posto riječi .


Ono što sad radimo jest uzimanje svih riječi koje kompjuter ne može prepoznati i davanje ljudima da ih čitaju za nas dok tipkaju Captchu na Internetu .


Sljedeći put kad tipkate Captchu , te riječi koje tipkate su zapravo riječi koje dolaze iz knjiga koje se digitaliziraju koje kompjuter nije mogao prepoznati .


I sad , razlog zbog kojeg danas imamo dvije riječi umjesto jedne jest taj što je , vidite , jedna od riječi riječ koju je sustav tek dobio iz knjige , nije znao što je , i namjerava je prikazati vama .


Ali kako ne zna odgovor na nju , ne može ju ocijeniti za vas .


Dakle , dajemo vam drugu riječ , za koju sustav zna odgovor .


Ne govorimo vam koja je koja , i kažemo da utipkate obje .


I ako utipkate pravilnu riječ za onu koju sustav već zna odgovor , pretpostavlja da ste čovjek , i također dobiva neku sigurnost da ste utipkali drugu riječ pravilno .


I ako ponovimo taj proces s 10 različitih ljudi i svi se slože oko toga što je nova riječ , tad mi dobivamo još jednu riječ točno digitaliziranu .


Evo kako sustav funkcionira .


I u osnovi , otkad smo ga objavili prije tri ili četiri godine , puno se mrežnih mjesta počelo prebacivati sa stare Captche gdje su ljudi gubili vrijeme na novu Captchu gdje ljudi pomažu digitalizirati knjige .


Npr . , Ticketmaster .


Svaki put kad kupite ulaznicu na Ticketmasteru , pomažete digitalizirati knjigu .


Facebook : Svaki put kad dodate prijatelja ili bocnete nekog , pomažete digitalizirati knjigu .


Twitter i oko 350.000 drugih mjesta koriste reCaptchu .


I u stvari , broj mjesta koji koriste reCaptchu je tako visok da je broj riječi koje digitaliziramo na dan , stvarno , stvarno velik .


To je oko 100 milijuna na dan , što je ekvivalent oko dva i pol milijuna knjiga godišnje .


I sve rade s jednom po jednom riječju samo ljudi koji tipkaju Captchu na Internetu .


( Pljesak ) Naravno , budući da obrađujemo toliko riječi na dan , mogu se dogoditi smiješne stvari .


I to je posebno istinito zato što sada dajemo ljudima dvije nasumično izabrane engleske riječi jednu pokraj druge .


Pa se mogu dogoditi smiješne stvari .


Npr . , prikazali smo ovu riječ .


To je riječ " " Christians " " ( kršćani ) ; sve je u redu s njom .


Ali ako ju prikažete zajedno s drugom nasumično odabranom riječi , loše se stvari mogu dogoditi .


Pa dobivamo ovo . ( Tekst : loši kršćani ) Ali još je gore , zato što se određena mrežna mjesta gdje smo ovo pokazali zapravo nazivaju Poslanstvo Kraljevstva Božjeg .


( Smijeh ) Joj . ( Smijeh )


Evo još jednog stvarno lošeg .


JohnEdwards.com ( Tekst : Damn liberal - prokleti liberal ) ( Smijeh ) Nastavljamo vrijeđati ljude na sve strane svaki dan .


Naravno , ne vrijeđamo samo ljude .


Evo o čemu se radi , budući da prikazujemo dvije nasumično izabrane riječi , zanimljive se stvari mogu dogoditi .


Ovo je zapravo dovelo do stvarno velikog internetskog fenomena u kojem su sudjelovali deseci tisuća ljudi , koji se naziva umjetnost Captcha .


Siguran sam da su neki od vas čuli za to .


Evo kako funkcionira .


Zamislite da ste na Internetu i vidite Captchu za koju mislite da je pomalo neobična , kao ova Captcha . ( Tekst : nevidljivi toster ) Ono što bi trebali učiniti jest snimiti sadržaj ekrana .


Zatim , naravno , ispunite Captchu zato što nam pomažete digitalizirati knjige .


Ali zatim , prvo snimite sadržaj ekrana , i zatim nacrtate nešto što ima veze s tim .


( Smijeh ) Tako to funkcionira .


Postoje deseci tisuća takvih .


Neke od njih su stvarno ljupke . ( Tekst : stisnuti ga ) ( Smijeh ) Neke od njih su smiješnije .


( Tekst : napušeni osnivači ) ( Smijeh ) A neki od njih , kao " " paleontološki shvisle " " , imaju Snoop Dogga . ( Smijeh )


U redu , ovo je moj najdraži broj reCaptche .


Ovo je najdraža stvar koju volim u cijelom ovom projektu .


Ovo je broj određenih ljudi koji su nam pomogli digitalizirati najmanje jednu riječ iz knjige putem reCaptche . 750 milijuna , što je malo preko 10 posto svjetske populacije , pomoglo nam je digitalizirati ljudsko znanje .


Upravo brojevi poput ovih motiviraju moju istraživačku agendu .


Dakle , pitanje koje motivira moje istraživanje glasi : ako pogledate velika ljudska dostignuća , te doista velike stvari koje je čovječanstvo steklo zajedno i učinilo povijesno — kao npr . , gradnja egipatskih piramida ili Panamskog kanala ili slanje čovjeka na Mjesec — zanimljiva je činjenica da su sve napravljene s otprilike istim brojem ljudi .


Čudno je ; sve su napravljene s oko 100.000 ljudi .


I razlog je tomu taj što je , prije Interneta , koordinacija više od 100.000 ljudi , a da i ne spominjem njihovo plaćanje , bilo u osnovi nemoguće .


Ali sad s Internetom , upravo sam vam pokazao projekt gdje nam je 750 milijuna ljudi pomoglo digitalizirati ljudsko znanje .


Pa pitanje koje motivira moje istraživanje glasi , ako možemo poslati čovjeka na Mjesec sa 100.000 , što možemo učiniti sa 100 milijuna ?


Na temelju ovog pitanja , imamo puno različitih projekata na kojima radimo .


Reći ću vam nešto o jednom zbog kojeg sam najviše uzbuđen .


To je nešto na čemu smo napola tiho radili zadnju godinu i pol .


Još nije pokrenut . Naziva se Duolingo .


Budući da još nije pokrenut , pssst !


( Smijeh ) Da , vjerujem vam da ćete to učiniti .


Ovo je projekt . Evo kako je počeo .


Počeo je s pitanjem koje sam postavio svojem diplomiranom studentu , Severinu Hackeru .


Ok , ovo je Severin Hacker .


Dakle , postavio sam pitanje svojem studentu .


Uzgred budi rečeno , dobro ste me čuli ; njegovo je prezime Hacker .


Postavio sam mu pitanje : Kako pridobiti 100 milijuna ljudi da prevode Mrežu na sve veće jezike besplatno ?


Ok , ima puno stvari koje se mogu reći o ovom pitanju .


Prvo , prevoditi Mrežu .


Trenutno je Mreža podijeljena na brojne jezike .


Velik dio je na engleskom .


Ako imalo ne znaš engleski , ne možeš joj pristupiti .


Ali postoje veliki dijelovi na drugim jezicima , i ako ne znaš te jezike , ne možeš joj pristupiti .


Želio bih prevesti svu Mrežu , ili barem većinu Mreže , na svaki veći jezik .


Dakle , to bih želio napraviti .


Sad , neki od vas bi mogli reći , zašto ne možemo upotrijebiti kompjutore da prevode ?


Zašto ne možemo upotrijebiti automatski prijevod ?


Automatski prijevod danas počinje prevoditi tu i tamo neke rečenice .


Zašto ga ne možemo upotrijebiti da prevedemo cijelu Mrežu ?


Pa , problem je u tome da još uvijek nije dovoljno dobar i najvjerojatnije neće biti 15 do 20 godina .


Radi puno grešaka .


Čak i kad ne griješi , budući da radi tako puno grešaka , ne znate da li da mu vjerujete ili ne .


Pokazat ću vam jedan primjer nečega što je bilo prevedeno sa strojem .


Zapravo je to bio post na forumu .


Netko je pokušavao postaviti pitanje o JavaScriptu .


Preveden je s japanskog na engleski .


Pustit ću vas da pročitate .


Ova osoba počinje se ispričavati zbog činjenice da je prevedeno kompjuterom .


Pa će sljedeća rečenica biti uvod u pitanje .


On samo objašnjava nešto .


Zapamtite , ovo je pitanje o JavaScriptu .


( Tekst : Na često , jarac-vrijeme instalira greška je izbljuvak . ) ( Smijeh ) Zatim dolazi prvi dio pitanja .


( Tekst : Koliko puta kao vjetar , štap , i zmaj ? ) ( Smijeh ) Zatim dolazi moj omiljeni dio pitanja .


( Tekst : Ovo uvreda očevom kamenju ? ) ( Smijeh ) Zatim dolazi kraj , moj najdraži dio cijele stvari .


( Tekst : Molim ispričati se za vašu glupost . Ima mnogo hvala vam . ) ( Smijeh ) Ok , kompjuterski prijevod , još nije dovoljno dobar .


Nazad k pitanju .


Trebamo ljude da prevode cijelu Mrežu .


Dakle , sljedeće pitanje koje bi mogli imati glasi , pa zašto ne možemo samo platiti ljudima da to učine ?


Možemo platiti profesionalnim prevoditeljima da prevedu cijelu Mrežu .


Mogli bi to učiniti .


Na žalost , bilo bi ekstremno skupo .


Npr . , prijevod malenog , malenog dijela cijele Mreže , Wikipedie , na jedan drugi jezik , španjolski .


Wikipedia postoji na španjolskom , ali je jako mala u usporedbi s veličinom na engleskom .


Iznosi oko 20 posto veličine na engleskom .


Da smo željeli prevesti ostalih 80 posto na španjolski , koštalo bi nas najmanje 50 milijuna dolara — i to kod najiskorištenije , najiznajmljivačke zemlje koja postoji .


Bilo bi vrlo skupo .


Dakle , ono što želimo jest pridobiti 100 milijuna ljudi da prevode Mrežu na svaki veći jezik besplatno .


Ako je ovo to što želite učiniti , vrlo brzo ćete shvatiti da ćete naletjeti na dvije prilično velike prepreke , dvije velike poteškoće .


Prva je nedostatak bilingvista .


Pa čak ni ne znam postoji li 100 milijuna ljudi koji koriste Mrežu koji su dovoljno bilingvalni da nam pomognu prevoditi .


To je velik problem .


Drugi problem na koji ćete naići jest nedostatak motivacije .


Kako ćemo motivirati ljude da ustvari prevode Mrežu besplatno ?


Inače moraš platiti ljudima da to naprave .


Kako ćemo ih motivirati da to naprave besplatno ?


Kad smo započinjali razmišljati o tome , zaustavile su nas ove dvije stvari .


Ali tad smo shvatili da ustvari postoji način da riješimo oba problema istom solucijom .


Postoji način da se ubiju dvije muhe jednim udarcem .


A to je da se transformira prevođenje na nešto što milijuni ljudi žele učiniti , što također pomaže kod problema s nedostatkom bilingvista , a to je učenje jezika .


Ispada da danas , postoji preko 1,2 milijarde ljudi koji uče strani jezik .


Ljudi doista , doista žele učiti strani jezik .


I to nije samo zato što ih se tjera na to u školi .


Npr . , samo u Sjedinjenim Državama , ima preko pet milijuna ljudi koji su platili više od 500 dolara za softver za učenje novog jezika .


Pa ljudi doista , doista žele naučiti novi jezik .


Dakle , ono na čemu smo radili zadnju godinu i pol je novo mrežno mjesto — Duolingo — gdje je osnovna ideja da ljudi uče novi jezik besplatno dok istovremeno prevode Mrežu .


I u osnovi uče dok prevode .


Način na koji ovo funkcionira jest da kad god ste samo početnik , dajemo vam vrlo , vrlo jednostavne rečenice .


Postoji , naravno , puno vrlo jednostavnih rečenica na Mreži .


Dajemo vam vrlo , vrlo jednostavne rečenice zajedno s onim što svaka riječ znači .


I kako ih prevodite , i dok gledate kako ih drugi ljudi prevode , počinjete učiti jezik .


I kako postajete sve više napredni , dajemo vam sve složenije rečenice na prijevod .


Ali cijelo vrijeme , učite dok prevodite .


Sad , luda stvar u svezi s ovom metodom jest da ona doista funkcionira .


Prvo , ljudi doista , doista uče jezik .


Uglavnom smo završili s izradom , sada ga testiramo .


Ljudi doista mogu naučiti jezik s njim .


I uče ga gotovo jednako dobro kao s vodećim softverom za učenje jezika .


Pa ljudi doista nauče jezik .


I ne samo da ga nauče jednako dobro , zapravo je puno zanimljivije .


Zato što s Duolingom ljudi zapravo uče sa stvarnim sadržajem .


U suprotnosti s učenjem s izmišljenim rečenicama , ljudi uče sa stvarnim sadržajem koji je po sebi zanimljiv .


Pa ljudi stvarno uče jezik .


Ali možda što je još veće iznenađenje , prijevodi koje dobivamo od ljudi koji koriste mjesto , iako su samo početnici , prijevodi koje dobivamo su jednako točni kao oni profesionalnih prevoditelja , što vrlo iznenađuje .


Pokazat će vam jedan primjer .


Ovo je rečenica prevedena s njemačkog na engleski .


Na vrhu je njemački .


U sredini je prijevod na engleski profesionalnog prevoditelja engleskog jezika kojeg smo platili 20 centi za riječ za ovaj prijevod .


Na dnu je prijevod korisnika Duolinga , od kojih ni jedan nije znao njemački prije nego što su počeli koristiti mjesto .


Možete vidjeti da je prilično savršen .


Naravno , izveli smo trik da napravimo prijevode jednako dobrima kao one profesionalnih prevoditelja .


Kombinirali smo prijevode više početnika da dobijemo kvalitetu jednog profesionalnog prevoditelja .


Iako kombiniramo prijevode , mjesto zapravo može prevoditi prilično brzo .


Pokazat ću vam koje su naše procjene koliko brzo možemo prevesti Wikipediu s engleskog na španjolski .


Zapamtite , to je vrijednost od 50 milijuna dolara .


Da smo htjeli prevesti Wikipediu na španjolski , napravili bismo to u pet tjedana sa 100.000 aktivnih korisnika .


I mogli smo to napraviti za otprilike 80 sati s milijun aktivnih korisnika .


Budući da su svi projekti na kojima je radila moja grupa dosad pridobili milijune korisnika , nadamo se da ćemo biti u mogućnosti prevoditi ekstremno brzo s ovim projektom .


Ono što me najviše uzbuđuju kod Duolinga jest to da omogućuje pošteni poslovni model za učenje jezika .


Evo o čemu se radi : Sadašnji poslovni model za učenje jezika sastoji se u tome da učenik plaća , i posebno , učenik plaća Rosetti Stone 500 dolara .


( Smijeh ) To je sadašnji poslovni model .


Problem je s tim poslovnim modelom u tome da 95 posto svjetske populacije nema 500 dolara .


To je krajnje nepošteno prema siromašnima .


Ovo je u potpunosti podređeno bogatima .


Sad , u Duolingu , zato što , dok učite vi zapravo stvarate vrijednost , prevodite stvari — za koje bi npr.mogli platiti nekoga za prijevod .


Ovo je način na koji bi to mogli unovčiti .


Budući da ljudi stvaraju vrijednost dok uče , ne moraju plaćati novcem , oni plaćaju svojim vremenom .


Magična je stvar u tome da plaćaju svojim vremenom , ali to je vrijeme koje bi ionako potrošili učeći jezik .


Dakle , lijepa stvar u svezi s Duolingom je u tom što , mislim , omogućuje pošten poslovni model — onaj koji ne diskriminira siromašne ljude .


Ovo je stranica . Hvala vam .


( Pljesak ) Ovo je stranica .


Još nije pokrenuto , ali ako odete tamo , možete se upisati da budete dio naše probne verzije , koja će najvjerojatnije početi za tri do četiri tjedna .


Još uvijek nismo pokrenuli Duolingo .


Uzgred budi rečeno , ja sam taj koji govori , ali zapravo Duolingo je rad stvarno fenomenalnog tima , od kojeg su neki ovdje .


Hvala vam .


( Pljesak )


U Oxfordu je 1950-ih bila odlična doktorica koja je bila jako čudna , imenom Alice Stewart .


Alice je bila čudna djelomično zato , naravno , što je bila žena , a to je bilo dosta rijetko u 1950-ima .


I bila je genijalna , bila je jedna od , u njezino vrijeme , najmlađih članica koja je izabrana za Kraljevsko društvo liječnika .


Bila je neobična i zato što je nastavila raditi nakon što se udala i nakon što je imala djecu , pa čak i nakon što se rastala i postala samohrani roditelj nastavila je s radom u medicini .


Bila je zanimljiva zato što je bila zaista zainteresirana za novu znanost koja se razvijala , epidemiologiju , znanost o obrascima u bolesti .


Ali , kao i svaki znanstvenik , željela je ostaviti svoj trag ; trebala je pronaći težak problem i riješiti ga .


Težak problem koji je Alice odabrala bilo je povećanje slučajeva raka u djece .


Većina bolesti je u korelaciji sa siromaštvom , ali u slučaju dječjeg raka , djeca koja su umirala najčešće su dolazila iz bogatih obitelji .


Htjela je znati što bi moglo objasniti ovu anomaliju .


Alice je imala problema pri dobivanju sredstava za svoje istraživanje .


Na kraju je dobila samo 1,000 funti od priznanja Lady Tata Memorial prize .


To je značilo da je znala kako ima samo jednu priliku za prikupljanje podataka .


Nije imala pojma što tražiti .


To je stvarno bilo kao tražiti iglu u plastu sijena pa je pitala sve čega se mogla sjetiti .


Jesu li djeca jela kuhane slatkiše ?


Jesu li pila obojena pića ?


Jesu li jela ribu i krumpiriće ?


Imaju li vanjske ili unutarnje vodovodne cijevi ?


U kojoj dobi su krenula u školu ?


Kada su se njezine grafitne kopije upitnika počele vraćati , jedna i samo jedna stvar je iskakala sa statističkom jasnoćom o kakvoj većina znanstvenika može samo sanjati .


U omjeru dva prema jedan , djeca koja su umrla imala su majke koje su bile snimane rendgenskim zrakama tijekom trudnoće .


To istraživanje je proturječilo konvencionalnoj mudrosti .


Konvencionalna mudrost smatrala je da je sve sigurno do određene točke , praga .


Proturječilo je konvencionalnoj mudrosti koja je bila vrlo entuzijastična zbog nove tehnologije tog vremena , a to je rendgenski uređaj .


A proturječilo je i ideji liječnika o sebi samima , a to je da su oni ljudi koji pomažu pacijentima , a ne štete im .


Ipak , Alice Stewart požurila je s objavljivanjem svojih prvih otkrića u The Lancetu 1956 .


Ljudi su se jako uzbudili , pričalo se o Nobelovoj nagradi i Alice se zbilja žurila pokušati proučiti sve slučajeve raka u djetinjstvu koje je mogla pronaći prije nego što nestanu .


Zapravo se nije morala žuriti .


Tek punih 25 godina kasnije su Britanci i britanske i američke medicinske ustanove napustile uporabu rendgena na trudnicama .


Podaci su bili tamo , javni i slobodni , ali nitko nije htio znati .


Tjedno je umiralo po jedno dijete , ali ništa se nije mijenjalo .


Dostupnost podataka javnosti ne može samo pokrenuti promjenu .


Tako je 25 godina Alice Stewart vodila veoma veliku bitku .


Kako je znala da je u pravu ?


Imala je odličan model razmišljanja .


Radila je sa statističarem Georgeom Knealeom i George je bio sve što Ailce nije .


Alice je bila otvorena i društvena , a George je bio povučen .


Alice je bila topla , jako suosjećajna sa svojim pacijentima .


George je više volio brojeve nego ljude .


Ali je rekao nešto fantastično o njihovom radnom odnosu .


Rekao je : " " Moj posao je da dokažem kako je dr . Stewart u krivu . " " Aktivno je pokušavao dokazati da je hipoteza pogrešna .


Tražio je drugačije poglede na njezine modele , njezine statistike , drugačije načine razumijevanja podataka kako bi pokazao da je u krivu .


Vidio je svoj posao kao stvaranje sukoba oko njezinih teorija .


Zato što je jedino ne mogavši dokazati da ona nije u pravu , George mogao dati Alice pouzdanje koje je trebala kako bi znala da je u pravu .


To je fantastičan model suradnje – partneri koji razmišljaju i ne slažu se oko svega .


Pitam se koliko nas ima ili koliko bi nas se odvažilo na takvu suradnju .


Alice i George su bili dobri u neslaganju .


Vidjeli su to kao način razmišljanja .


Što je potrebno za takvo konstruktivno neslaganje ?


Prije svega , potrebno je pronaći ljude koji su drugačiji od nas .


To znači da moramo odoljeti neurobiološkom porivu , zbog kojeg uglavnom preferiramo ljude poput nas , i to znači da moramo tražiti ljude s različitom pozadinom , različitim disciplinama , različitim načinom razmišljanja i različitim iskustvima , a potrebno je i pronaći način za radi s njima .


To zahtijeva dosta strpljenja i dosta energije .


Što više razmišljam o ovome , to više mislim da je to jedan oblik ljubavi .


Zato što jednostavno nećete uložiti toliko energije i vremena ako vam nije stalo .


To znači da moramo biti spremni promijeniti svoje mišljenje .


Aliceina kćer mi je rekla kako svaki put kada bi se Alice suočila s kolegom znanstvenikom , navodili su je da razmišlja i razmišlja i ponovno razmišlja .


Rekla je : " " Moja majka nije voljela svađe , ali je bila stvarno dobra u njima . " " To je jedna stvar koja se radi u jedan-na-jedan odnosima .


Ali najviše me čudi to da najveći problemi koje susrećemo , mnoge od najvećih katastrofa koje smo doživjeli , uglavnom nisu došli od pojedinaca , već od organizacija od kojih su neke veće od država , mnoge od njih su sposobne utjecati na stotine , tisuće pa čak i milijune života .


Kako organizacija razmišlja ?


U većini slučajeva ne razmišlja .


I to nije zato što ne žele , već zato što ne mogu .


A ne mogu zato što su ljudi unutar njih previše uplašeni konflikta .


U anketama američkih i europskih direktora , čak 85 % njih je priznalo da imaju problema ili briga na poslu koje se boje spomenuti .


Boje se konflikta koji bi mogli proizvesti , boje se da će zapasti u raspravu koju neće znati kako riješiti i boje se da će izgubiti .


85 % je zbilja velik broj .


To znači da organizacije uglavnom ne mogu raditi ono što su George i Alice tako odlično radili .


Ne mogu razmišljati zajedno .


To znači da su ljudi poput mnogih od nas , koji su vodili organizaciju , tražili najbolje ljude koje su mogli naći , ali nisu uspjeli dobiti ono najbolje od njih .


Kako razviti vještine koje trebamo ?


Zato što je potrebne i vještine i praksa .


Ako se ne bojimo konflikta , moramo to vidjeti kao razmišljanje i zatim moramo postati jako dobri u tome .


Nedavno sam radila s jednim direktorom koji se zove Joe , a Joe radi za tvrtku medicinskih uređaja .


Joe je bio vrlo zabrinut oko uređaja na kojem je radio .


Mislio je da je prekompliciran i da njegova kompleksnost stvara mjesto za pogreške koje bi mogle stvarno ozlijediti ljude .


Bojao se da će nanijeti štetu pacijentima kojima je pokušavao pomoći .


Kada je pogledao po svojoj organizaciji , nitko drugi nije bio zabrinut .


Zato nije htio ništa reći .


Naposljetku , možda su oni znali nešto što on nije znao .


Možda će ispasti glup .


Ali je i dalje brinuo zbog toga i brinuo je zbog toga toliko da je došao do točke kada je mislio kako je jedina stvar koju može učiniti napustiti posao koji voli .


Na kraju smo Joe i ja pronašli način kako da iznese svoje brige .


I tada se dogodilo ono što se gotovo uvijek dogodi u ovakvoj situaciji .


Ispalo je da su svi imali ista pitanja i dvojbe .


I sada je Joe imao saveznike . Mogli su razmišljati zajedno .


I , da , bilo je puno konflikta i rasprava i svađa , ali to je omogućilo svima za stolom da budu kreativni , da riješe problem i da promijene uređaj .


Joe je bio ono što bi mnogi smatrali zviždačem , osim što za razliku od gotovo svih zviždača on nije ekscentrik , već je strastveno odan organizaciji i višim ciljevima kojima je organizacija služila .


Ali se bojao konflikta sve dok se na kraju nije više bojao tišine .


I kada se usudio govoriti , otkrio je mnogo više toga u sebi i dao sustavu puno više no što je mogao zamisliti .


I njegovi kolege ne misle da je ekscentrik .


Smatraju ga vođom .


Kako možemo voditi takve razgovore lakše i češće ?


Sveučilište u Delftu traži da doktorandi pripreme 5 izjava koje su spremni obraniti .


Zapravo nije važno o čemu su izjave , važno je da su kandidati spremni i sposobni usprostaviti se autoritetu .


Mislim da je to odličan sustav , ali mislim da ako to ostavimo za kandidate za doktorat , premalo ljudi će raditi na tome i prekasno u životu .


Mislim da ovim vještinama trebamo učiti djecu i odrasle svih stupnjeva razvoja ako želimo imati organizacije koje razmišljaju i društvo koje razmišlja .


Činjenica je da je većina najvećih katastrofa kojima smo svjedočili rijetko došla od informacija koje su tajne ili skrivene .


Došle su od informacija koje su dostupne i vani , ali smo svojevoljno slijepi jer se ne možemo suočiti , ne želimo se suočiti s konfliktom koji uzrokuje .


Ali kada se usudimo progovoriti ili kada se usudimo vidjeti i kada stvorimo konflikt , omogućujemo sebi i ljudima oko nas da razmišljamo na najbolji način .


Otvorene informacije su fantastične , otvorene mreže su nužne .


Ali istina nas neće osloboditi dok ne razvijemo vještine , navike , talente , moral i hrabrost da je iskoristimo .


Otvorenost nije kraj .


Ona je početak .


( Pljesak )


Hvala vam .


Prije dvije godine sam stajao na TED-ovoj pozornici u Aruši , u Tanzaniji .


Govorio sam kratko o jednoj od svojih kreacija .


Bio je to jednostavni stroj koji je promjenila moj život .


Prije tog trenutka nikada nisam bio daleko od svoje kuće u Malaviju .


Nikada prije nisam koristio računalo .


Nikada prije nisam vidio Internet .


Tog dana na sceni , bio sam jako nervozan .


Moj engleski se izgubio , htio sam povraćati .


( Smijeh ) Nikada prije nisam bio okružen s toliko gospode , bijelih ljudi . ( Smijeh )


Postojala je priča koju vam tada ne bih ispričao .


Ali na sreću , trenutačno se osjećam super .


Želio bih danas s vama podjeliti tu priču .


Imamo sedmero djece u mojoj obitelji .


Sve sestre , osim mene .


Ovo sam ja s mojim tatom kada sam bio maleni dječak .


Prije nego šta sam otkrio čuda znanosti , bio sam običan farmer u zemlji siromašnih farmera .


Kao i svi ostali , uzgajali smo kukuruz .


Jedne godine imali smo jako lošu sreću .


2001. bili smo suočeni sa strašnom oskudicom i glađu .


Tijekom narednih pet mjeseci svi Malavijci su gladovali do smrti .


Moja obitelj je imala po jedan obrok dnevno , i to po noći .


Samo tri zalogaja kukuruznog " " nsima " " za svakoga od nas .


Hrana je prolazila našim tjelima .


Polako smo padali ka ničemu .


U Malaviju , srednja škola , se plaćala .


Zbog gladi sam bio prisiljen napustiti školu .


Pogledao sam u svoga oca , i u presušena polja .


Bila je to budućnost koju jednostavno nisam mogao prihvatiti .


Osjećao sam se jako sretno pohađajući srednju školu , Zato sam odlučio učiniti što god je moguće da nastavim obrazovanje .


Stoga sam otiša u knjižnicu .


I čitao sam knjige , znanstvene knjige , posebno fiziku .


Nisam toliko dobro mogao čitati engleski .


Koristio sam dijagrame i slike kako bih naučio riječi oko njih .


Jedna knjiga je stavila to znanje u moje ruke .


Tu sam našao da bi vjetrenjača mogla pumpati vodu i stvarati struju .


Pumpanje vode je značilo navodnjavanje . I obranu od gladi , s kojom smo se u to vrijeme suočavali .


Stoga sam odlučio izgraditi jednu vjetrenjaču za sebe .


Ali nisam imao potrebni materijal . Zato sam otišao na otpad gdje sam našao potrebni materijal .


Mnogi ljudi , uključujući i moju majku , rekli su kako sam lud .


( Smijeh ) Našao sam traktorski ventilator , amortizer , plastične cijevi .


Koristio sam ramu bicikla i stari dinamo bicikla , i izgradio sam svoj stroj .


Na početku je bilo jedno svjetlo ,


Poslije toga četiri svjetla , s prekidačima , čak i s automatskim prekidačima , modelirana prema računu za struju .


Drugi stroj pumpa vodu za navodnjavanje .


Redovi ljudi su se počeli stvarati oko moje kuće ( Smijeh ) kako bi napunili mobitele .


( Pljesak ) Nisam ih se mogao riješiti .


( Smijeh ) I novinari su došli , što je vodilo ka blogerima i naposljetku što je vodilo pozivu od nekoga pod nazivom TED .


Nikada prije nisam vidio avion .


Nikada prije nisam spavao u hotelu .


Stoga , na pozornici toga dana u Arushi , moj engleski se izgubio , rekao sam nešto poput , " Pokušao sam . I uspio sam . "


Stoga bih volio da kažem nešto svim ljudima koju su nalik na mene Afrikancima , i siromašnima koji se bore za svoje snove ,


Bog vas blagoslovio .


Možda ćete jednog dana gledati ovo na Internetu .


Kažem vam , imajte povjerenja u sebe i vjerujte .


Što god se dogodilo ne odustajte .


Hvala vam .


( Pljesak )


Tijekom 1980-tih u komunističkoj Istočnoj Njemačkoj , ako ste posjedovali pisaći stroj , vlada je tražila da ga registrirate .


Morali ste evidentirati običnu stranicu teksta koja je izišla iz pisaćeg stroja .


To se činilo kako bi vlada mogla pratiti odakle tekstovi potječu .


Ako bi otkrili dokument koji je sadržavao pogrešne misli , mogli su ući u trag onome tko je stvorio tu misao .


Mi na Zapadu nismo mogli razumjeti kako je netko to mogao , koliko je to ograničavalo slobodu govora .


Mi nikada ne bismo učinili takvo što u našim vlastitim zemljama .


Ali danas , 2011 . , ako idete kupiti laserski pisač u boji bilo kojeg vodećeg proizvođača i ispišete stranicu , taj će ispis imati diskretne žute točkice ispisane na baš svakoj stranici , s obrascem koji tu stranicu čini jedinstvenom u odnosu na Vas i Vaš pisač .


To se događa nama danas .


I čini se da nitko ne pravi problem oko toga .


To je primjer načina na koje naše vlade rabe tehnologiju protiv nas , građana .


I to je jedan od tri glavna izvora problema na mreži danas .


Ako pogledamo što se doista događa na Internetu , možemo klasificirati napade prema napadačima .


Imamo tri glavne skupine .


Imamo mrežne kriminalce .


Ovdje imamo g . Dimitrija Golubova iz Kijeva u Ukrajini .


Motive mrežnih kriminalaca lako je razumjeti .


Ti tipovi zarađuju novac .


Koriste mrežne napade da zarade puno novca , puno , puno novca .


Imamo i nekoliko slučajeva mrežnih milijunaša , multimilijunaša , koji su zaradili svojim napadima .


Ovo je Vladimir Čačin iz Tartua u Estoniji .


Ovo je Alfred Gonzalez .


Ovo je Stephen Watt .


Ovo je Bjorn Sundin .


Ovo je Matthew Anderson , Tariq Al-Daour i tako dalje , i tako dalje .


Ti tipovi zarađuju bogatstvo na mreži , ali ga zarađuju na nezakonit način koristeći bankovne trojance kako bi krali novac s naših bankovnih računa dok mi obavljamo internetsko bankarstvo , ili pomoću programa za bilježenje pritisnutih tipki kojima prikupljaju podatke o našim kreditnim karticama dok obavljamo internetsku kupnju sa zaraženog računala .


Tajna služba SAD-a blokirala je prije dva mjeseca bankovni račun u Švicarskoj ovog gospodina , Sama Jaina , a na tom je računu bilo 14,9 milijuna dolara , u trenutku blokade .


G. Jain je u bijegu ; nitko ne zna gdje je .


Tvrdim da je danas već vjerojatnije da će bilo tko od nas postati žrtvom mrežnog kriminala nego žrtvom kriminala u stvarnom svijetu .


I sasvim je očito da će se stvari samo pogoršati .


U budućnosti , većina zločina odvijat će se na Internetu .


Drugu glavnu skupinu napadača koju danas promatramo ne motivira novac .


Motivira ih nešto drugo — motiviraju ih prosvjedi , mišljenja , motivira ih humor .


Skupine poput Anonymous ojačale su tijekom posljednjih 12 mjeseci i postale glavni igrač na području mrežnih napada .


To su , dakle , tri glavna napadača : kriminalci koji to čine radi novca , hakerski aktivisti kao Anonymous koji to čine iz bunta , ali posljednja skupina su nacionalne države , vlade koje provode napade .


I tada promatramo slučajeve poput slučaja DigiNotar .


Ovo je najbolji primjer onoga što se događa kad vlade napadaju svoje vlastite građane .


DigiNotar je tvrtka koja izdaje certifikate , iz Nizozemske — zapravo , bila je .


Otišla je u stečaj prošle jeseni jer je bila žrtvom hakiranja .


Netko je provalio i temeljito ih hakirao .


Upitao sam prošli tjedan , na sastanku s predstavnicima nizozemske vlade , pitao sam jednog od vođa tima misli li on da je vjerojatno da je netko poginuo kao posljedica hakiranja DigiNotara .


Odgovorio mi je pozitivno .


Pa kako to ljudi pogibaju kao posljedica ovakvog hakiranja ?


DigiNotar je ovlašteni certifikator .


Prodaju certifikate .


Što činimo s certifikatima ?


Trebate certifikat ako imate Internetske stranice koje koriste https , SSL enkripcijski servis , servise poput Gmail-a .


Svi mi , ili velik broj nas , koristimo Gmail ili nekog od konkurenata , ali su te usluge naročito popularne u totalitarnim državama poput Irana , gdje disidenti koriste strane usluge poput Gmail-a jer znaju da im više mogu vjerovati nego lokalnim uslugama , a i šifrirani su pri SSL povezivanju , pa lokalne vlade ne mogu njuškati po njihovim diskusijama .


Odnosno mogu , ako hakiraju stranog certifikatora


i izdaju lažne certifikate .


I upravo se to dogodilo u slučaju DigiNotar-a .


A što je s arapskim proljećem i onime što se događalo , na primjer , u Egiptu ?


U Egiptu su pobunjenici opljačkali stožer egipatske tajne policije u travnju 2011 . , i pri pljački su pronašli gomilu dokumenata .


Među tim dokumentima je bio i fascikl " " FINFISHER . " " U tom su fasciklu bile bilješke kompanije sa sjedištem u Njemačkoj koja je egipatskoj vladi prodala kolekciju alata za presretanje komunikacija — na masovnoj osnovi — građana te zemlje .


Prodali su te alate egipatskoj vladi za 280.000 eura .


Upravna zgrada te kompanije je baš ovdje .


Znači , zapadne vlade totalitarnim vladama daju alate koje koriste protiv vlastitih građana .


Ali zapadne vlade isto čine i sebi .


Na primjer , u Njemačkoj , prije samo nekoliko tjedana otkriven je takozvani Scuinst Trojan , trojanac koji dužnosnici njemačke vlade koriste za istraživanje vlastitih građana .


Ako ste osumnjičeni u kaznenom postupku , očigledno je da će vam prisluškivati telefon .


Ali danas idu i dalje od toga .


Prisluškivat će vašu Internet vezu .


Koristit će alate poput Scuinst Trojana kako bi zarazili vaše računalo trojancem , što im omogućuje praćenje svih vaših komunikacija , slušanje vaših mrežnih diskusija , prikupljanje vaših lozinki .


Kada dublje razmislimo o ovakvim stvarima , očit odgovor ljudi bi mogao biti da , " " Dobro , to je loše , ali to me se ne tiče jer ne kršim zakon .


Zašto da to mene brine ?


Ništa ne skrivam . " " A to je argument , koji nema smisla .


Privatnost se podrazumijeva .


Privatnost nije predmet diskusije .


Nije riječ o dilemi između privatnosti i sigurnosti .


Riječ je o pitanju slobode i pitanju kontrole .


I dok možda vjerujemo našim vladama sada , baš ovdje , 2011 . , svako pravo kojega se odreknemo , izgubit ćemo zauvijek .


I zar vjerujemo , zar slijepo vjerujemo , svakoj budućoj vladi , nekoj vladi koja će vladati i za 50 godina ?


To su pitanja o kojima moramo brinuti u sljedećih 50 godina .


_ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


Zadržimo samo 25 posto onoga što čujemo .


_ _ NULL _ _ obećao sam joj da ću je slušati svaki dan _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ ( Buka ) sa svom tom kakofonijom da je jednostavno teško slušati ; zamarajuće je slušati .


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


A umjetnost razgovora _ _ NULL _ _


svijet u kojem ne slušamo jedni druge uopće , _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ kako biste resetirali svoju uha i ponovno ih kalibrirali _ _ NULL _ _


Radi se o uživanju u svakodnevnim zvukovima .


Ovo , na primjer , je moja sušilica rublja .


Tako svakodnevni zvukovi mogu doista biti zanimljivi ako obratite pozornost . _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


Sada , zvuk je moja strast , on je moj život .


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


( Glazba ) ( Pljesak ) ( Glazba ) ( Pljesak )


Danas ću govoriti o odnosu između znanosti i ljudskih vrednota .


Općenito se podrazumijeva kako su pitanja morala , pitanja dobra i zla , ispravnog i krivog , pitanja o kojima znanost službeno nema mišljenje .


Smatra se kako nam znanost može pomoći shvatiti što vrednujemo , ali nam nikada neće moći reći što bi trebali cijeniti .


I , posljedično , većina ljudi — mislim većina ljudi vjerojatno ovdje — misli kako znanost nikada neće odgovoriti na najvažnija pitanja u ljudskom životu , pitanja poput , " " Za što vrijedi živjeti ? " " " Za što vrijedi umrijeti ? "


" Što čini dobar život ? "


Zato ću dokazati kako je to iluzija — kako je odvanjanje između znanosti i ljudskih vrednota iluzija — i to prilično opasna iluzija u ovom trenutku ljudske povijesti .


Sada , često se kaže kako nam znanost ne može dati temelj za moral i ljudske vrednote zato što se znanost bavi činjenicama , a čini se kako činjenice i vrednote pripadaju različitim sferama .


Često se smatra kako ne postoji opis svijeta kakav jest koji nam može reći kakav bi trebao biti .


Ali ja smatram kako je ovo očito neistina .


Vrednote su određena vrsta činjenica .


To su činjenice o dobrobiti svjesnih bića .


Zašto nemamo etičke obveze prema stjenama ?


Zašto ne suosjećamo sa stjenama ?


Zato što mislimo kako stjene ne mogu patiti . A ako smo više zabrinuti za drage nam primate nego što smo za insekte , kao što i jesmo , to je zato što mislimo kako su oni izloženi većem rasponu potencijalne sreće i patnje .


Ključna stvar za primjetiti ovdje je kako je to činjenična tvrdnja . To je nešto oko čega možemo biti u pravu ili u krivu . I ako krivo protumačimo odnos između biološke složenosti i mogućnosti iskustva tada bi mogli biti u krivu oko unutrašnjih života insekata .


I ne postoji mišljenje , nema verzije ljudskog morala i ljudskih vrednota na koje sam ikad naišao koje se ne mogu u nekoj točci svesti na brigu o svjesnom iskustvu i njegovim mogućim promjenama .


Čak ako dobivate svoje vrednote iz religije , čak ako mislite kako se dobro i zlo krajnje vežu sa uvjetima života poslije smrti , bilo za vječnu sreću s Bogom ili za vječnu patnju u paklu , još uvijek ste zabrinuti o svijesti i njenim promjenama .


I reći da se te promjene mogu nastaviti poslije smrti je samo po sebi činjenična tvrdnja koja , naravno , može ili ne mora biti istinita .


Sada , kada govorimo o uvjetima dobrobiti u ovom životu , za ljudska bića , znamo kako postoji kontinuum takvih činjenica .


Znamo kako je moguće živjetu u neuspješnom stanju , gdje sve što može poći po krivu , pođe po krivu , gdje majke ne mogu hraniti vlastitu djecu , gdje stranci ne mogu naći osnovu za miroljubivu suradnju , gdje se ljude ubija bez diskriminacije .


I znamo da je moguće pomicati se putem tog kontinuuma , prema nečemu što je više idilično , do mjesta gdje je ovakva konferencija uopće moguća .


I mi znamo — mi znamo — kako postoje dobri i loši odgovori na to kako se kretati u tom prostoru .


Bi li bila dobra ideja dodati koleru u vodu ?


Vjerojatno ne .


Bi li bila dobra ideja da svi vjeruju u urokljivo oko , tako da kada im se dogode loše stvari odmah krive svoje susjede ? Vjerojatno ne .


Postoje istine za spoznati o tome kako ljudske zajednice cvjetaju , neovisno o tome razumijemo li te istine ili ne .


I moral je povezan sa tim istinama .


Dakle , u razgovoru o vrednotama govorimo o činjenicama .


Naša situacija u svijetu se može razumjeti na mnogo razina — koje variraju od razine genoma sve do razine ekonomskih sustava i političkih uređenja .


Ali ako ćemo govoriti o ljudskoj dobrobiti tada , neizbježno , govorimo o ljudskom mozgu .


Zato što znamo da se naše iskustvo svijeta i nas u njemu ostvaruje u mozgu — što god da se dogodilo nakon smrti .


Čak i ako bombaš samoubojica dobije 72 djevice u zagrobnom životu , u ovom životu , njegova osobnost — njegova prilično nesretna osobnost — jest rezultat njegovog mozga .


Dakle — doprinos kulture — ako nas kultura mijenja , kao što i jest , mijenja nas tako što mijenja naš mozak .


I stoga koja god varijacija kulture postoji u tome kako ljudska bića cvjetaju može , barem u načelu , biti shvaćena u kontekstu znanosti o umu koja se usavršava — neuroznanosti , psihologije , itd .


Dakle , ono za što se zalažem jest da se vrednote svode na činjenice — činjenice o svjesnom iskustvu — svjesnih bića .


I stoga možemo vizualizirati prostor mogućih promjena u iskustvu tih bića .


I o ovome razmišljam kao o vrsti moralnog krajolika , s vrhuncima i dolinama koje odgovaraju razlikama u dobroti svjesnih bića , kako osobno tako i kolektivno .


Treba primjetiti kako možda postoje stanja ljudske dobrobiti koja se rijetko postižu , kojima malo ljudi pristupa .


I ta stanja očekuju naše otkrivanje .


Možda se neka od tih stanja mogu primjereno nazvati mističnima ili produhovljenima .


Možda postoje neka druga stanja kojima ne možemo pristupiti zbog načina na koji je naš um strukturiran , ali drugi umovi bi im možda mogli pristupiti .


Sada bih želio biti jasan oko toga što ne govorim . Ne govorim kako će znanost zajamčeno opisati taj prostor , ili kako ćemo imati znanstveni odgovor na svako zamislivo moralno pitanje .


Ne mislim da ćemo , na primjer , jednog dana pitati za savjet superračunalo kako bi saznali trebamo li imati drugo dijete , ili trebamo li bombardirati iranska nuklearna postrojenja , ili možemo li otpisati punu cijenu TED-a kao poslovni trošak .


( Smijeh ) Ali ako pitanja utječu na dobrobit ljudi tada imaju odgovore , možemo li ih mi naći ili ne .


I samo priznanje ove činjenice — samo priznanje kako postoje dobri i loši odgovori na pitanje kako ljudi cvjetaju — će promjeniti način na koji pričamo o moralu , i promjenit će naša očekivanja o ljudskoj suradnji u budućnosti .


Na primjer , u 21 državi u našoj zemlji zakonom je dozvoljeno tjelesno kažnjavanje u učionici . Legalno je da učitelj tuče dijete s drvenom šibom , jako , te pritom uzrokuje velike modrice ili čak puknuće kože .


I stotine tisuća djece , uzgred , su podvrgnuta tome svake godine .


Položaj tih prosvjetljenih područja , vjerujem , neće vas iznenaditi .


Ne govorimo o Connecticuteu .


I opravdanje za to ponašanje je izričito religiozno .


Stvoritelj svemira nam je osobno rekao , batina je iz raja izašla . To je u Izrekama 13 i 20 , te vjerujem 23 .


Ali mi možemo postaviti očito pitanje : Je li dobra ideja , općenito govoreći , podvrgnuti djecu boli , nasilju i javnom poniženju kao način kojim ćemo potaknuti zdravi emocionalni razvoj i dobro ponašanje ?


( Smijeh ) Postoji li ikakva sumnja da to pitanje ima odgovor , i kako je taj odgovor bitan ?


Sada , mnogi od vas bi se mogli zabrinuti kako je pojam dobrobiti uistinu nedefiniran , i naizgled trajno otvoren za redefiniranje .


I stoga , kako može postojati objektivan pojam dobrobiti ?


Pa , razmislite o analogiji , pojmu fizičkog zdravlja .


Pojam fizičkog zdravlja je nedefiniran ,


kao što nam je Michael Specter upravo rekao , mijenjao se kroz povijest .


Kada je ovaj kip iskelsan očekivano trajanje života je vjerojatno bilo 30 .


Sada je oko 80 u razvijenom svijetu .


Možda će doći vrijeme kada ćemo se miješati u naš genom na takav način da će se nemogućnost trčanja maratona u 200. godini smatrati potpunim invaliditetom .


Ljudi će vam slati donacije kada ste u takvom stanju .


( Smijeh ) Primjetite kako činjenica da je pojam zdravlja otvoren , potpuno otvoren za reviziju ne znači kako je on prazan .


Razlika između zdrave i mrtve osobe i dosljedna kao bilo koja koju napravimo u znanosti .


Sljedeća stvar za primjetiti je kako može biti više vrhunaca na moralnom krajobrazu : Može biti više ravnopravnih načina za napredovanje ; može biti više ravnopravnih načina kako organizirati ljudsko društvo kako bi se maksimiziralo ljudsko cvjetanje .


Sada , zašto ovo ne bi narušilo objektivni moral ?


Razmislite o tome kako govorimo o hrani : Ne bih nikada bio u iskušenju tvrditi kako postoji samo jedna prava hrana za jesti .


Očito postoji raspon sastojaka koji čine zdravu hranu .


Ali unatoč tome postoji jasna razlika između hrane i otrova .


Činjenica kako postoji više dobrih odgovora na pitanje " " Što je hrana ? " " ne dovodi nas u iskušenje da kažemo kako ne postoje spoznajne istine o ljudskoj prehrani .