Kada sam imala 11 godina , sećam se da sam se jednog jutra probudila uz zvuke radosti u svojoj kući .


Moj otac je slušao vesti na BBC stanici na svom malom , sivom radiju .


Imao je širok osmeh na licu , što je u to vreme bilo neuobičajeno , jer su ga vesti uglavnom deprimirale .


" " Talibani su otišli ! " " , povikao je moj otac .


Nisam znala šta je to značilo , ali mogla sam da vidim da je moj otac bio veoma , veoma srećan .


" " Sada možeš da ideš u pravu školu , " " rekao mi je .


Nikada neću zaboraviti to jutro .


Prava škola .


Vidite , imala sam 6 godina kada su Talibani zaposeli Avganistan i zabranili devojčicama da idu u školu .


Tako sam se sledećih pet godina oblačila kao dečak kako bih pratila svoju stariju sestru u tajnu školu , jer joj više nije bilo dozvoljeno da sama bude napolju .


To je bio jedini način da se obe školujemo .


Svakog dana išle smo drugačijim putem kako niko ne bi posumnjao kuda smo išle .


Sakrivale smo knjige u kese od namirnica kako bi izgledalo kao da smo samo izašle u kupovinu .


Škola je bila u jednoj kući , gde je više od stotinu nas bilo sabijeno u jednoj maloj dnevnoj sobi .


Zimi je bilo prijatno , ali je leti bilo veoma vruće .


Svi smo znali da rizikujemo svoje živote - učitelj , učenici , kao i naši roditelji .


S vremena na vreme , škola bi iznenada prestala s radom na nedelju dana jer bi Talibani postali sumnjičavi .


Uvek smo se pitali šta su znali o nama .


Da li su nas pratili ?


Da li su znali gde živimo ?


Plašili smo se , ali škola je ipak bila mesto na kom smo želeli da budemo .


Imala sam sreće da sam odrasla u porodici u kojoj se obrazovanje cenilo , a ćerke čuvale .


Moj deda je bio čovek koji je išao ispred svoga vremena .


Bio je potpuni disident iz udaljene pokrajine Avganistana i insistirao je na tome da njegova ćerka , moja majka , ide u školu i zbog toga ga se otac odrekao .


Ali moja obrazovana majka je postala učiteljica .


To je ona .


Otišla je u penziju pre dve godine , kako bi našu kuću pretvorila u školu za devojke i žene iz našeg komšiluka .


A moj otac - to je on - on je bio prvi u svojoj porodici koji se školovao .


Podrazumevalo se da će i njegova deca , uključujući i njegove ćerke , biti obrazovana uprkos Talibanima , uprkos riziku .


Za njega , veći rizik bio je ne obrazovati svoju decu .


Tokom vladavine Talibana , sećam se , ponekad sam bila toliko isfrustrirana našim životom i uplašena jer nisam mogla da vidim nikakvu budućnost .


Želela sam da odustanem , ali moj otac , on bi rekao : " " Slušaj , ćerko moja , u životu možeš da izgubiš sve što poseduješ .


Novac ti mogu ukrasti . Mogu te naterati da napustiš svoj dom tokom rata .


Ali jedina stvar koja će uvek ostati sa tobom je ono što se nalazi ovde , i ako budemo morali da prodamo svoju krv da platimo tvoju školarinu , to ćemo i uraditi .


Dakle , da li još uvek ne želiš da nastaviš ? " " Danas imam 22 godine .


Odgajana sam u zemlji koju su uništile decenije rata .


Manje od 6 procenata žena mojih godina nastavilo je školovanje posle srednje škole , i da se moja porodica nije toliko posvetila mom obrazovanju , i ja bih bila jedna od njih .


Umesto toga , ponosno stojim ovde kao diplomac univerziteta u Midlberiju .


( Aplauz ) Kada sam se vratila u Avganistan , moj deda , onaj koji je bio izbačen iz svog doma jer se usudio da školuje svoje ćerke , bio je među prvima koji su mi čestitali .


On se hvali ne samo mojom fakultetskom diplomom , nego i time da sam bila prva žena , i da jesam prva žena koja ga je provozala ulicama Kabula .


( Aplauz ) Moja porodica veruje u mene .


Imam velike snove , ali moja porodica ima još veće snove za mene .


Zato sam svetski ambasador za 10x10 , globalnu kampanju za obrazovanje žena .


Zato sam jedan od osnivača SOLA-e , što je prvi i možda jedini internat za devojčice u Avganistanu , zemlji u kojoj je za devojčice još uvek rizično da idu u školu .


Uzbudljivo je videti učenice u mojoj školi kako ambiciozno grabe prilike .


I vidim njihove roditelje i očeve , koji ih podržavaju , kao i moj otac mene , uprkos obeshrabrujućem otporu , gledajući mu direktno u lice .


Kao Ahmed . To nije njegovo pravo ime i ne mogu da vam pokažem njegovo lice , ali Ahmed je otac jedne od mojih učenica .


Pre manje od mesec dana , na putu od SOLA-e do svog sela , on i njegova ćerka bukvalno su za nekoliko minuta izbegli smrt od bombe pored puta .


Kada je stigao kući , zazvonio mu je telefon i glas sa druge strane žice ga je upozorio da će ponovo pokušati da ih ubiju ako pošalje ćerku nazad u školu .


" " Ako želite , ubijte me odmah , " " rekao je , " " ali neću uništiti budućnost svoje ćerke zbog vaših zastarelih i nazadnih ideja . " " Ono što sam shvatila u vezi sa Avganistanom , a što se često odbacuje na Zapadu , je to da se iza većine nas koji uspemo , nalazi otac koji prepozna vrednost u svojoj ćerki i koji vidi da je njen uspeh i njegov uspeh .


Ne kažem da naše majke nisu ključ našeg uspeha .


U stvari , one su često prvi i ubeđujući faktor za blistavu budućnost svojih ćerki , ali u kontekstu društva poput avganistanskog , moramo imati podršku muškaraca .


Pod Talibanima , devojčice su išle u školu njih stotine - setite se , to je bilo protiv zakona .


Ali danas , više od tri miliona devojčica je u školama u Avganistanu .


( Aplauz ) Avganistan se čini toliko drugačijim odavde , iz Amerike .


Čini mi se da Amerikanci vide krhkost u promenama .


Bojim se da ove promene neće trajati dugo nakon povlačenja američkih trupa .


Ali kad se vratim u Avganistan , kada vidim učenice u svojoj školi i roditelje koji ih podržavaju , koji ih ohrabruju , vidim obećavajuću budućnost i dugotrajnu promenu .


Za mene , Avganistan je zemlja nade i beskrajnih mogućnosti . I svakoga dana , devojčice u SOLA-i podsećaju me na to .


Poput mene , one imaju velike snove .


Hvala vam .


( Aplauz )


_ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


I sada ćete videti žumance i belance kako se razdvajaju .


_ _ NULL _ _ koja može da stvara još prefinjenije stvari , _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ da univerzum ne putuje


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


I njima trguje vrsta koji su povezani kroz trgovinu , putovanja i Internet _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ vrstu složenosti koju predstavljamo vi i ja _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ ali sa velikim poteškoćama .


I nešto kompleksnija stvar se dešava .


Kompleksne stvari postaju krhkije , _ _ NULL _ _ Goldilokovi uslovi postaju zahtevniji , _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ kako univerzum stvara kompleksnost , _ _ NULL _ _


( Smeh ) _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


Sadrži sve što je danas u univerzumu , _ _ NULL _ _


I najpre je sve vrlo mutno , _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ sama energija se razbija u različite sile , uključujući elektromagnetizam i gravitaciju .


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _


To je duplo duže nego što ljudi postoje na planeti .


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ jer znamo prilično mnogo


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ urađene pomoću satelita kao što je WMAP satelit _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ je da su plave zone oko hiljadu stepeni hladnije _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ i , tras ! _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ je to da se ovi elementi kombinuju , kovitlaju se , _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ i sposobnije da stvaraju kompleksnost u budućnosti .


Ona radi na nižim nivoima od gravitacije , _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ a planete , ispostavilo se , su upravo idealne , _ _ NULL _ _


U tečnostima , _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


I duboko ispod tih okeana u pukotinama kore , imali ste toplotu koja je prodirala iz središta Zemlje , i imali ste veliku raznolikost elemenata .


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ i atomi su se kombinovali u sve vrste egzotičnih kombinacija .


Ali , naravno , život je više


Prikuplja nove načine stvaranja živih organizama _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ Ali sjajne za naše pretke sisare _ _ NULL _ _ u staništima koja su ostala pusta .


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ da može da nadživi pojedince koji su naučili taj podatak _ _ NULL _ _


I to je razlog zbog kog smo , kao vrsta , toliko kreativni _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ ali smo onda kao vrsta migrirali u nova okuženja — _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ do sada kada možemo videti kako se stvara _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ da izgleda da podrivamo Goldilokove uslove _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


I zato grupa nas _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ kako se Danijel i njegova generacija _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


Ljudska bića počnu da stavljaju jedni druge u kutije istog trenutka kada se vide - Da li je ta osoba opasna ? Da li su privlačni ?


Da li su potecijalni partneri ? Da li su možda budući kontakti ?


Uradimo mali upitnik kada upoznamo ljude da bismo u glavi napravili njihov rezime .


Kako se zoveš ? Odakle si ?


Koliko imaš godina ? Čime se baviš ?


Onda postanemo ličniji .


Da li si ikada imao neku bolest ?


Da li si se ikada razvodio ?


Da li imaš loš zadah dok mi sada odgovaraš na pitanja ?


Šta te interesuje ? Ko te interesuje ?


Sa kojim polom voliš da spavaš ?


Shvatam .


Neurološki smo programirani da tražimo ljude poput nas samih .


Počnemo da pravimo grupe čim odrastemo dovoljno da znamo šta znači prihvatanje .


Spajamo se na osnovu bilo čega - muzičkog ukusa , rase , pola , kraja u kome smo odrasli .


Žudimo za sredinama koje pospešuju naše lične izbore .


Mada ponekad samo pitanje : " " Čime se baviš ? " " može da te navede da se osetiš kao da neko otvara malenu kutiju i traži ti da se uguraš unutra .


Smatram da su kategorije previše ograničavajuće .


Kutije su preuske .


Ovo može da postane zaista opasno .


Evo jednog upozorenja u vezi sa mnom pre nego što zađemo preduboko u temu .


Odrasla sam u vrlo zaštićenoj sredini .


Odgajana sam u centru Menhentna početkom 1980-ih , dve ulice od epicentra pank muzike .


Bila sam zaštićena od netrpeljivosti i društvenih ograničenja pri vaspitavanju zasnovanom na religiji .


Odakle dolazim , ako niste bili transvestit ili ako ne razmišljate radikalno ili ako niste nekakav izvođač performansa , vi ste bili čudak .


( Smeh ) Bilo je to netipično uzgajanje , ali kao dete na ulicama Njujorka , naučite kako da verujete sopstvenim instinktima , naučite kako da se vodite sopstvenim idejama .


Kada sam imala 6 godina , odlučila sam da želim da budem dečak .


Jednog dana sam otišla u školu i deca mi nisu dozvolila da igram basket sa njima .


Rekli su da devojčicama ne daju da igraju .


Otišla sam kući , obrijala glavu i vratila sam se sledećeg dana i rekla : " " Ja sam dečak " " . Ko bi mogao da pretpostavi , zar ne ?


Kada imate 6 godina , možda i možete to da uradite .


Nisam želela da iko zna da sam devojčica i nisu znali .


Nastavila sam sa pretvaranjem narednih osam godina .


Ovo sam ja sa 11 godina .


Igarala sam dečaka po imenu Volter u filmu " " Džulian Po " " . Bila sam opako dete sa ulice koje je pratilo Kristijana Slejtera i gnjavilo ga .


Bila sam i dete glumac , što je udvostručilo slojeve glume sopstvenog identiteta , jer niko nije znao da sam zapravo devojčica koja glumi dečaka .


Zapravo , niko u mom životu nije znao da sam devojčica - ni moji nastavnici u školi , ni moji prijatelji , niti reditelji sa kojima sam radila .


Deca bi mi često prilazila u razredu i zgrabila bi me za grlo da potraže Adamovu jabučicu , ili bi me zgrabili za međunožje da provere s čime raspolažem .


Kada bih otišla u toalet , okrenula bih cipele naopačke u kabini tako da izgleda kao da piškim stojećki .


Kada bih išla kod nekoga da prespavam , imala bih napade panike pokušavajući da ubedim devojčice da ne žele da me poljube a da se pri tom ne odam .


Vredno je pomena da nisam mrzela svoje telo niti genitalije .


Nisam se osećala kao da se nalazim u pogrešnom telu .


Osećala sam se kao da glumim u uvežbanoj predstavi .


Ne bih se okarakterisala kao tranvestit .


Da je moja porodica bila jedna od onih što veruju u lečenje , verovatno bi mi postavili dijagnozu kao poremećaj pola i stavili bi me na hormone da spreče pubertet .


Ali u mom konkretnom slučaju , samo sam se probudila jednoga dana , kada sam imala 14 godina i odlučila sam da želim da opet budem devojčica .


Pubertet je počeo i nisam imala predstavu šta znači biti devojčica . Bila sam spremna da shvatim ko sam zapravo .


Kada se dete ponaša kao što sam se ja ponašala , ne mora zapravo da se deklariše , zar ne ?


Niko nije zaista šokiran .


( Smeh ) Roditelji me nisu pitali da se definišem .


Kada sam imala 15 godina i kada sam pozvala oca da mu kažem da sam se zaljubila , poslednja stvar na mom i njegovom umu bila je da raspravljamo koje su posledice toga da mi je prva ljubav jedna devojčica .


Nakon tri godine , kada sam se zaljubila u muškarca , moji roditelji nisu bili iznenađeni .


Veliki blagoslov mog vrlo neobičnog detinjstva bio je to što me nikada nisu pitali da se definišem kao bilo šta bilo kada .


Bilo mi je dozvoljeno da budem ja , da odrastam i da se menjam svakog trenutka .


Pre skoro 4 godine , Predlog 8 , velika debata o jednakosti brakova , dizala je mnogo prašine u ovoj zemlji .


U to vreme nisam mnogo razmišljala o venčavanju .


Ali me je iznenadila činjenica da Amerika , zemlja sa toliko nečistim postupcima sa ljudskim pravima , može tako napadno da ponavlja svoje greške .


Sećam se da sam gledala rasparavu na televiziji i razmišljala koliko je zanimljivo to što je razdvajanje crkve i države ocrtavalo geografske granice kroz ovu zemlju , između mesta gde su ljudi verovali i mesta gde nisu .


A zatim i to što je ova rasprava ocrtavala geografske granice oko mene .


Da se radilo o ratu između dve različite strane , ja bih automatski pala u gej tim , jer svakako nisam bila 100 % strejt .


U to vreme sam tek počinjala da se izvlačim iz ove osmogodišnje krize identiteta koja je oscilirala , u toku koje sam se menjala od dečaka do čudne devojčice koja je izgledala kao dečak u odeći devojčice , do potpuno suprotne razgolićene , ženskaste devojčice koja juri za dečacima do najzad samo neodlučnog istraživanja ko sam zapravo - muškobanjasta devojčica , kojoj su se sviđali i dečaci i devojčice u zavisnosti od osobe .


Provela sam godinu dana fotografišući novu generaciju devojčica , vrlo sličnih meni , koje su zapale negde između linija - devojčice koje voze skejt u čipkanom vešu , devojčice sa muškom frizurom , ali koje su lakirale nokte , devojčice sa senkom na očima koja ide uz izgrebana kolena , devojčice kojima su se sviđale devojčice i dečaci kojima su se sviđali dečaci i devojčice i svi mrzeli da ih stavljaju u bilo koju kategoriju .


Volela sam ove ljude , divila sam se njihovoj slobodi , dok sam posmatrala kako svet , izvan našeg utopijskog mehura , vatreno reaguje u toku debata , dok su eksperti počinjali da upoređuju našu ljubav sa bestijalnošću na nacionalnoj televiziji .


Ova moćna svest naterala me je da shvatim da sam manjina i u mojoj zemlji , na osnovu jednog pogleda na moj karakter ,


bila sam legalno i neosporivo građanin drugog reda .


Nisam bila aktivista .


Nisam se razmetala svojim mišljenjem .


Ali me je mučilo pitanje : kako iko može da glasa da se oduzmu prava mnogim ljudima koje poznajem , na osnovu jednog elementa njihovog karaktera ?


Kako mogu da kažu da mi , kao grupa , ne zaslužujemo jednaka prava kao neko drugi ?


Da li smo mi uopšte grupa ? Kakva grupa ?


Da li su uopšte ovi ljudi ikada svesno upoznali žrtvu svoje diskriminacije ?


Da li su bili svesni protiv čega su glasali i kakav su uticaj imali ?


A onda mi je palo na pamet , možda , kada bi mogli da pogledaju u oči ljudi koje su klasifikovali kao građane drugog reda , možda bi im bilo teže da ih tako klasifikuju .


Možda bi zastali .


Očigedno , nisam mogla da pozovem 20 miliona ljudi na istu večeru , tako da sam smislila način da predstavim jedne drugima kroz fotografije , bez bilo kakvih izmena , bez svetla i bez bilo kakve manipulacije s moje strane .


Na fotografiji možemo da proučavamo brkove lava bez straha da će nam istrgati lice .


Za mene , fotografija nije samo izlaganje filma , već je i izlaganje posmatrača nečemu novom , mestu gde nikada nije bio , ali ono što je najvažnije , ljudima kojih se možda plaši .


Časopis Lajf predstavio je generacijama ljudi kroz slike udaljene , daleke kulture , za koje nisu ni znali da postoje .


Odlučila sam da napravim niz vrlo jednostavnih portreta , kao slike iz zatvora .


Odlučila sam da fotografišem sve one koji nisu 100 % strejt u ovoj zemlji , što je , ako niste znali , neograničen broj ljudi .


( Smeh ) Ovo je bio ogroman poduhvat i da bismo ga sproveli , bila nam je potrebna pomoć .


Istrčala sam po hladnoći i fotografisala sam svaku osobu koju sam mogla , u februaru , oko pre dve godine .


Napravila sam te fotografije , a onda sam otišla u HRC i zamolila ih za pomoć .


Isfinansirali su dve nedelje snimanja u Njujorku .


A onda smo napravili ovo .


( Muzika ) Video : Ja sam Ajo Tajlet Rajt , umetnica sam , rođena i odrasla u Njujorku . ( Muzika )


Self Evident Truths je fotografski zapisnik LGBTQ zajednice u Americi danas .


Moj cilj je da napravim jednostavan portret bilo koga ko nije 100 % strejt ili pak oseća da pripada LGBTQ zajednici na bilo koji način .


Moj cilj je da pokažem ljudskost koja postoji u svakome od nas kroz jednostavnost lica .


( Muzika ) " Držimo do toga da je istina da su svi ljudi stvoreni jednaki . "


Napisano je u Deklaraciji nezavisnosti .


Kao nacija , ne uspevamo da održimo načela na osnovu kojih smo osnovani .


Jednakost ne postoji u SAD-u .


[ " " Šta tebi znači jednakost ? " " ] [ " " Brak " " ] [ " " Sloboda " " ] [ " " Građanska prava " " ] [ " " Ophodi se prema svakoj osobi onako bi se ophodio prema sebi " " ] Kada ne morate da mislite na to , vrlo jednostavno .


Borba za jednaka prava nije samo borba za gej brakove .


Danas u 29 država , u više od pola ove zemlje , možete legalno da budete otpušteni samo zbog vaše seksualnosti .


[ " " Ko je odgovoran za jednakost ? " " ] Čula sam stotine ljudi kako odgovara isto : " Svi smo odgovorni za jednakost . "


Do sada smo fotografisali 300 lica u Njujorku .


I ne bismo mogli ništa od ovoga da uradimo bez velikodušne podrške Kampanje ljudskih prava .


Želim da projekat proširim na celu zemlju .


Želim da posetim 25 američkih gradova i da fotografišem 4.000 ili 5.000 ljudi .


Ovo je moj doprinos borbi za građanska prava moje generacije .


Čikam vas da pogledate lica ovih ljudi i da im kažete da zaslužuju manje nego bilo koje drugo ljudsko biće .


( Muzika ) [ " " Očigledne istine " " ] [ " " 4.000 lica u celoj Americi " " ] ( Muzika ) ( Aplauz ) Ajo Tajlet Rajt : Ništa nije moglo da nas pripremi za ono što je usledilo .


Skoro 85.000 ljudi je odgledalo ovaj video i počeli su da nam stižu mejlovi iz cele zemlje , gde nas pitaju da dođemo u njihove gradove i da im pomognemo da pokažu svoja lica .


Mnogo više ljudi je želelo da pokaže svoje lice nego što sam predvidela .


Odmah sam promenila svoj prvobitni cilj na 10.000 lica .


Ovaj video je napravljen u proleće 2011. i sve do danas , otputovala sam u skoro 20 gradova i fotografisala skoro 2.000 ljudi .


Znam da je ovo samo govor , ali bih želela da imam minut tišine i da pogledate ova lica jer ne postoji ništa što bih rekla , što može da se doda ovome .


Ako je slika vredna hiljadu reči , onda je slici lica potreban čitav nov rečnik .


Nakon što sam putovala i razgovarala sa ljudima , u mestima kao što su Oklahoma ili mali grad u Teksasu , došli smo do traga da prvobitna premisa i dalje važi .


Vidljivost je zasta ključna .


Bliskost zaista vodi do saosećanja .


Kada problem iskrsne u vašoj kući ili u vašoj porodici , šanse su mnogo veće da ćete osetiti saosećanje ili da ćete potražiti novo gledište na stvar .


Naravno da sam u toku mojih putovanja upoznala ljude koji su se legalno odrekli svoje dece jer nisu bili strejt , ali sam isto tako upoznala ljude koji su bili južni baptisti i koji su promenili crkvu jer im je ćerka lezbejka .


Iskra saosećanja postala je glavni oslonac za Self Evident Truths .


Ali evo nečega zanimljivog što sam počela da učim : Self Evident Truths ne briše razlike među nama .


Zapravo ih naglašava .


Ne samo da predstavlja složenost koja se pronalazi u različitim ljudskim bićima , već i složenosti koje se pronalaze u svakoj pojedinačnoj osobi .


Nije da smo imali previše kutija , imali smo ih premalo .


U jednom trenutku sam shvatila da moja misija da fotografišem " " gejeve " " bila sama po sebi greška , jer postoji milion različitih nijansi homoseksualnosti .


Pokušala sam da pomognem i ovekovečila sam upravo ono što sam čitavog života pokušavala da izbegnem - samo još jednu kutiju .


Dodala sam pitanje formularu koje je tražilo od ljudi da izmere sebe na skali od jedan do 100 % gej .


Mnogo egzistencijalnih kriza odvijalo se pred mojim očima .


( Smeh ) Ljudi nisu znali šta da rade jer im nikada niko nije ponudio tu opciju .


Da li možeš da izmeriš svoju otvorenost ?


Kada su prevazišli šok , veliki broj ljudi izabrao je negde između 70 % i 95 % , ili 3 % do 20 % .


Naravno bilo je i ljudi koji su izglasali 100 % jednog ili drugog , ali otkrila sam da mnogo veći procenat ljudi sebe definiše kao iznijansirane .


Otkrila sam da većina ljudi spada u kategoriju koju sam počela da nazivam " " Siva " " . Dozovlite mi da pojasnim - a ovo je vrlo važno - nikako ne govorim da preferencija ne postoji .


Neću čak ni da spomenem problem odabira protiv biološkog imperativa , jer ako iko od vas veruje da je seksualna orijentacija izbor , pozivam vas da izađete i pokušate da budete sivi .


Fotografisaću vas jer se trudite .


( Smeh ) Ono što pokušavam da kažem je da ljudska bića nisu jedno-dimenzionalna .


Najvažnija stvar uzeta iz ovih procenata je sledeća : ako imate gej ljude i strejt ljude i dok shvatamo da se većina ljudi definiše kao nešto približno jednoj ili drugoj krajnosti , i dalje postoji širok spektrum ljudi koji su između .


Ovo predstavlja jednu komplikovanu realnost .


Na primer , ako izglasate zakon koji dozvoljava gazdi da otpusti zaposlenog zbog homoseksualnog ponašanja , gde tačno podvlačite liniju ?


Da li je to ovde , pored ljudi koji su imali jedno ili dva heteroseksualna iskustva do sada ?


Ili je to možda ovde , pored ljudi koji su imali jedno ili dva homoseksualna iskustva do sad ?


Gde tačno na liniji neko postane građanin drugog reda ?


Još jedna zanimljivost koju sam naučila iz mog projekta i putovanja je kako seksualna orientacija loše povezuje ljude .


Nakon toliko putovanja i upoznavanja toliko ljudi , dozvolite da vam kažem da postoji jednako mnogo kretena i divnih ljudi i demokrata i republikanaca , atletičara i kraljica i sve druge polarizacije koje možete da zamislite unutar LGBT zajednice , kao što ih ima jednako mnogo u ljudskoj rasi .


Na stranu to što se igramo sa legalnom rukom koja nam je vezana iza leđa , ali kada konačno prevaziđete toliko pričanu priču o predrasudama i borbi , samo zato što niste strejt , sve ovo ne znači da imamo bilo šta zajedničko .


U beskonačnom širenju lica koje Self Evident Truths uvek nalazi , nadam se , dok se pojavljuje u sve više platformi na autobuskim stajalištima , bilbordima , Fejsbuk stranicama , pozadinama na kompjuterima , možda dok posmatramo ovu povorku ljudskosti , nešto zanimljivo i korisno će početi da se događa .


Nadajmo se da će ove kategorije , ove binarnosti , ove prepojednostavljene kutije , početi da postaju beskorisne i da će početi da se raspadaju .


Jer zaista ne opisuju ništa što vidimo , niti bilo koga koga znamo , niti ono što jesmo .


Vidimo ljudska bića u svoj svojoj raznovrsnosti .


Kada ih vidimo , teško nam je da poreknemo njihovu ljudskost .


U najmanju ruku , nadam se da ovo otežava poricanje njihovih ljudskih prava .


Da li biste odabrali da baš meni poreknete pravo na kuću , pravo na usvajanje dece , pravo na brak , slobodu da kupujem ovde , živim ovde ?


Da li ćete odabrati da me se odreknete kao ćerke ili kao brata , sestre , majke , oca , komšije , rođaka , ujaka , predsednika , policajke ili vatrogasca ?


Prekasno je .


Jer sam ja već sve to .


Mi smo već sve to i oduvek smo to i bili .


Molim vas da nas ne pozdravljate kao strance , pozdravite nas kao ljudska bića i tačka .


Hvala .


( Aplauz )


Nalazim se na 40 metara dubine u ilegalnom rudniku u Gani .


Vazduh je težak od vrućine i prašine i jedva se diše .


Osećam dašak oznojenih tela kako prolaze pored mene u pomrčini , ali ne vidim mnogo više .


Čujem glasove , ali većinom je to samo kakofonija muškaraca koji kašlju i kamenja koje se lomi primitivnim alatima .


Kao i ostali , nosim treperavo , jeftino svetlo , koje mi je zavezano za glavu elastičnom , dronjavom trakom i jedva mogu da razlikujem klizave grane koje podržavaju zidove ove rupe od pola metara kvadratnih , koja zaranja stotinama metara duboko u zemlju .


Kada mi glava padne , odjednom se setim rudara koga sam upoznala nekoliko dana ranije , koji je izgubio ravnotežu i pao nebrojeno mnogo metara niz to okno .


Dok danas stojim ovde i dok vam govorim , ovi muškarci su i dalje duboko u toj rupi , rizikujući svoje živote bez plate ili kompenzacije i često umiru .


Ja sam se popela uz tu rupu i otišla sam kući , ali oni najverovatnije nikada neće , jer su u zamci ropstva .


U poslednjih 28 godina zabeležila sam autohtone kulture u preko 70 zemalja , na šest kontinenata i 2009. godine imala sam posebnu čast da budem jedini izlagač na Mirovnom samitu u Vankuveru .


Među svim izuzetnim ljudima koje sam tamo upoznala , upoznala sam i pristalicu nevladine organizacije Oslobodimo robove , koja je posvećena iskorenjivanju modernog ropstva .


Počeli smo da razgovaramo o ropstvu i stvarno sam počela da učim o ropstvu , jer sam zasigurno znala da ono postoji u svetu , ali ne u tim razmerama .


Nakon što smo završili razgovor , osetila sam se ušasno i iskreno osramoćena sopstvenim neznanjem da ovakvo zverstvo postoji u moje vreme i pomislila sam , ako ja ne znam , koliko još ljudi ne zna ?


Počelo je da mi se kuva u stomaku , tako da sam nakon nekoliko nedelja odletela u Los Anđeles da se nađem sa direktorom Oslobodimo robove i ponudila im pomoć .


Odatle je započelo moje putovanje u moderno ropstvo .


Začuđujuće , već sam bila na mnogim od ovih mesta ranije .


Neke sam čak i smatrala svojim drugim domom .


Ali ovoga puta sam videla sve te skrivene stvari .


Konzervativna procena nam govori da postoji preko 27 miliona ljudi koji su robovi danas u svetu .


To je duplo više ljudi od onih koji su uzeti iz Afrike tokom cele preko-atlantske trgovine robljem .


Pre 150 godina , rob u poljoprivredi koštao je trećinu godišnje plate američkog radnika .


To je oko 50 000 dolara današnjeg novca .


Dok danas čitave porodice mogu biti porobljene generacijama zbog duga koji iznosi samo 18 dolara .


Začuđujuće , ropstvo donosi zaradu od više od 13 milijardi dolara svuda u svetu svake godine .


Mnoge su prevarili lažnim obećanjima o dobrom obrazovanju , boljem poslu , da bi zatim saznali da su prisiljeni da rade bez novčane naknade , pod pretnjama nasiljem i oni ne mogu tek tako da odu .


Današnje ropstvo povezano je sa trgovinom , tako da dobra koja robovi proizvode imaju vrednost , dok su ljudi koji ih proizvode za jednokratnu upotrebu .


Ropstvo postoji skoro svuda u svetu , ali je ilegalno svuda u svetu .


U Indiji i Nepalu upoznata sam sa sušionicama .


Neobičan i sjajan prizor bio je kao ulaženje u antički Egipat ili Danteov pakao .


Obavijeni temperaturama od 130 stepeni , muškarci , žene , deca , zapravo cele porodice bili su uvijeni u težak prekrivač prašine , dok su mehanički slagali cigle na glave , do 18 cigala u isto vreme i nosili ih od vrelih pećnica do kamiona udaljenih stotinama kilometara .


Iscrpljeni od monotonije i premora , rade u tišini , ponavljajući zadatak 16 ili 17 sati dnevno .


Nije bilo pauza za hranu , pauza za vodu i ozbiljna dehidratacija učinila je da uriniranje bude nepotrebno .


Vrućina i prašina su bile toliko sveprožimajuće da mi je kamera postala toliko vruća da nije mogla ni da se dodirne i prestala je da radi .


Svakih 20 minuta morala sam da trčim nazad do džipa da očistim opremu i da je stavim ispod klime da je oživim i dok sam sedela tamo , pomislila sam da se o mojoj kameri mnogo više vodi računa nego o ovim ljudima .


Nazad u pećnici htela sam da zaplačem , ali me je abolicionist do mene brzo zgrabio i rekao : " " Lisa , nemoj to da radiš . Nemoj to ovde da radiš . " " Jasno mi je objasnio da je pokazivanje emocija vrlo opasno na ovakvom mestu , ne samo za mene , već za njih .


Nisam mogla da im ponudim nikakvu direktnu pomoć .


Nisam mogla da im dam novac , ništa .


Nisam bila građanin te zemlje .


Mogla sam da ih dovedem u goru situaciju od one u kojoj su već bili .


Morala sam da se oslonim na Oslobodimo robove da rade u okvirima sistema za njihovo oslobađanje i verovala sam da će uspeti .


Što se mene tiče , morala sam da čekam da dođem kući da zaista osetim kako mi se srce slama .


Na Himalajima , naišla sam na decu koja su nosila kamenje kilometrima niz planinski teren , do kamiona koji su čekali na putevima dole .


Velike ploče bile su teže od dece koja su ih nosila i deca su ih dizala na glave , koristeći ručno pravljene pojaseve od štapa i kanapa i iscepane odeće .


Teško je posvedočiti nečemu toliko potresnom .


Kako možemo da utičemo na nešto tako podmuklo , a tako prožimajuće ?


Neki ni ne znaju da su porobljeni , ljudi koji rade 16 , 17 sati dnevno bez bilo kakve plate , jer je tako celog njihovog života .


Nemaju sa čim da uporede .


Kada su ovi seljaci zatražili svoju slobodu , robovlasnici su im zapalili kuće .


Zaista , ovi ljudi nisu imali ništa i bili su toliko prestrašeni , želeli su da odustanu , ali žena u centru ih je ubeđivala da ne odustaju i abolicionisti na terenu su im pomogli da dobiju kamenolom u najam , tako da sada rade isti posao koji slama kičmu , ali sada to rade za sebe , plaćeni su za to i rade u slobodi .


Obično pomislimo na trgovinu belim robljem kada čujemo reč ropstvo i zbog ove svesti rasprostranjene širom sveta upozorili su me da će biti teško da radim bezbedno baš u ovoj industriji .


U Katmanduu pratnja su mi bile žene koje su i same pre toga bile belo roblje .


Požurile su me niz uzano stepenište koje je vodilo do prljavog , zadimljeno fluorescentno osvetljenog podruma .


Ovo nije bio bordel per se .


Bio je više kao restoran .


Kabinski restorani , kako se za njih zna u ovom poslu , su glavno mesto za prinudnu prostituciju .


Svaki ima male , privatne sobe , gde su robovi , žene sa mladim devojčicama i dečacima , neki od njih imaju samo sedam godina , naterani da zabavljaju mušterije i da ih ohrabruju da kupe još hrane i alkohola .


Svaka kabina je mračna i prljava , prepoznaje se po naslikanom broju na zidu i podeljena je šperpločom i zavesom .


Radnice ovde obično pretrpe tragično , seksualno zlostavljanje u rukama svojih mušterija .


Dok sam stajala u gotovo potpunom mraku , sećam se da sam osećala brzi , vreli strah i u tom trenutku mogla sam samo da zamislim kako mora da je biti zarobljen u tom paklu .


Imala sam samo jedan izlaz , stepenište odakle sam ušla .


Nisu postojala zadnja vrata .


Nije bilo dovoljno velikih prozora kroz koje bi moglo da se iskoči .


Ovi ljudi nisu imali uopšte izlaza i dok razgovaramo o tako teškoj temi , važno je primetiti da se ropstvo , uključujući i trgovinu belim robljem , dešava i u našem dvorištu .


Desetine stotina ljudi su porobljeni u poljoprivredi , u restoranima , u služenju po kućama i lista može da se niže .


Skoro je New York Times objavio da je između 100 000 i 300 000 američke dece prodato u belo roblje svake godine .


Svuda je oko nas . Mi samo ne vidimo .


Tekstilna industrija je često još jedna industrija na koju pomislimo kada čujemo o ropstvu .


Posetila sam sela u Indiji gde su čitave porodice porobljene u industriji svile .


Ovo je porodični portret .


Obojene crne ruke su očeve , dok su plave i crvene , ruke njegovih sinova .


Mešaju boju u ovim velikim buradima i uranjaju svilu u tečnost do svojih laktova , ali boja je otrovna .


Moj prevodilac mi je ispričao njihove priče .


" " Nemamo slobodu " " , rekli su .


" " Ipak se još uvek nadamo da ćemo moći da napustimo ovu kuću jednoga dana i da odemo negde drugde gde bismo bili plaćeni za bojenje . " " Procenjuje se da je više od 4 000 dece porobljeno na jezeru Volta , najvećem veštačkom jezeru na svetu .


Čim smo stigli , htela sam samo da bacim pogled .


Videla sam nešto što je izgledalo kao porodica koja peca u čamcu , dva starija brata , nekoliko mlađe dece , ima smisla , zar ne ?


Pogrešno . Svi su bili robovi .


Deca su uzeta od svojih porodica , prodata su i nestala , primorana su da rade nebrojeno mnogo sati na ovim čamcima na jezeru , iako ne znaju da plivaju .


Ovo dete ima osam godina .


Tresao se kada mu se naš čamac približio , prestrašen da će mu srušiti malecni kanu .


Uplašio se da ćemo ga prevrnuti u vodu .


Skeletne grane drveta uranjale su u jezero Volte i često su hvatale ribolovačke mreže i premorenu , prestrašenu decu bacaju u vodu da otpetljaju mrežu .


Mnogi od njih se dave .


Od kad zna za sebe , terali su ga da radi na jezeru .


Preplašen od svog gazde , neće pobeći i pošto su ga okrutno tretirali celog života , prenosi to mlađim robovima kojima upravlja .


Srela sam ove dečake u pet sati ujutru , kada su izvlačili jenu od poslednjih mreža , s tim da su radili od jedan ujutru


po hladnoj , vetrovitoj noći .


Važno je naznačiti da su ove mreže teške više od 400 kilograma kada su napunjene ribom .


Želim da vam predstavim Kofi .


Kofi je spašen iz ribarskog sela .


Upoznala sam ga u skloništu gde Oslobodimo robove rehabilituju žrtve ropstva .


Videli su ga kako se kupa na izvoru , tako što se poliva velikim kofama preko glave i predivna vest je , dok vi i ja sedimo danas ovde i pričamo , Kofi je ponovo sa svojom porodicom i što je još bolje , njegovoj porodici su dali alate da bi zaradili za život i da bi im deca bila bezbedna .


Kofi je otelotvorenje mogućnosti .


Ko će postati jer se neko založio i promenio nešto u njegovom životu ?


Vozeći se putem u Gani sa partnerima iz Oslobodimo robove , partner abolicionist na motoru , odjednom je ubrzao do našeg džipa i pokucao nam na prozor .


Rekao nam je da ga pratimo niz prašnjavi put u džunglu .


Na kraju puta , požurio nas je da izađemo iz auta i rekao vozaču da brzo ode .


Zatim je pokazao na jedva vidljivu stazu i rekao : " " Ovo je staza , ovo je staza . Idite . " " Kako smo išli niz stazu , gurali smo sa strane puzavicu , koja je blokirala put i nakon skoro sat vremena hoda , otkrili smo da je staza poplavljena skorim kišama , podigla sam fotografsku opremu iznad glave dok smo se spuštali u ovu vodu koja mi je dosegla do grudi .


Nakon dodatnih dva sata hodanja , krivudava staza se odjednom završila na proplanku i ispred nas bilo je mnoštvo rupa , koje su mogle da stanu u veličinu fudbalskog terena i sve su bile pune porobljenih ljudi koji su radili .


Mnoge žene su imale decu zavezanu na leđima , dok su one tražile zlato i gacale po vodi otrovnoj od žive .


Živa se koristi u procesu vađenja .


Ovi rudari su porobljeni u oknu ridnika u drugom delu Gane .


Kada su izašli iz okna , bili su mokri do gole kože od sopstvenog znoja .


Sećam se da sam gledala njihove umorne , krvave oči , mnogi su bili ispod zemlje 72 sata .


Okna su i do 90 metara duboka i oni iznose teške torbe kamenja , koje će kasnije biti prenesene u drugu zonu , gde će kamen biti izlupan da bi se iz njega moglo izvući zlato .


Na prvi pogled , mesto za lupanje kamena izgleda puno moćnih ljudi , ali kada bolje pogledamo , vidimo neke manje srećne kako rade na ivici , kao i decu .


Svi oni su žrtve povreda , bolesti i nasilja .


Zapravo , vrlo je verovatno da će ova mišićava osoba završiti kao ova ovde , iscrpljena od tuberkuloze i od trovanja živom za samo nekoliko godina .


Ovo je Manuru . Kada mu je otac umro , ujak ga je prodao da radi sa njim u rudnicima .


Kada mu je ujak umro , Manuru je nasledio dug svog ujaka , što ga je dodatno teralo da bude porobljen u rudnicima .


Kada sam ga upoznala , radio je u rudnicima 14 godina i povreda noge koju vidite ovde je zapravo od nezgode u rudniku , koja je toliko ozbiljna , da doktori kažu da bi trebalo da bude amputirana .


I pored svega toga , Manuru ima tuberkulozu , uprkos čemu ga teraju da radi stalno u tom rudničkom oknu .


Bez obzira na sve to , sanja da će postati slobodan i postati obrazovan uz pomoć lokalnih aktivista , kao što su Oslobodimo robove . I upravo me njegova odlučnost , uprkos nezamislivim okolnostima , ispunjava strahopoštovanjem .


Želim da osvetlim ropstvo .


Kada sam radila na polju , donela sam mnogo sveća sa sobom i uz pomoć mog prevodioca , podelila sam ljudima koje sam fotografisala , čije sam priče želela da prosvetlim i njihov položaj , tako da sam , kada je bilo bezbedno za njih i za mene , napravila ove slike .


Znali su da ćete njihovu sliku videti vi koji ste negde u svetu .


Želela sam da znaju da ćemo im biti živi svedoci i da ćemo učiniti sve što možemo da pomognemo da promenimo nešto u njihovim životima .


Zaista verujem , ako možemo jedni druge da vidimo kao jednaka ljudska bića , onda postaje vrlo teško tolerisati grozote kao što je ropstvo .


Ove slike nisu slike problema . To su slike ljudi , stvarnih ljudi , kao što smo vi i ja i svi zaslužuju jednaka prava , dostojanstvo i poštovanje tokom svog života .


Nema dana da prođe , a da ne pomislim na ove mnogobrojne , prelepe ljude prema kojima se loše ophodi , a koje sam imala ogromnu čast da upoznam .


Nadam se da će ove slike da probude silu u onima koji ih vide , ljudima kao što ste vi i nadam se da će ta sila da raspali vatru i ta će vatra osvetliti ropstvo , jer bez te vatre , zver ropstva može da nastavi da živi u senkama .


Hvala vam puno .


( Aplauz )


Коришћење жице у декоративне сврхе у Африци траје неколико стотина година .


Али модернизација је донела комуникацију и потпуно нови материјал у облику телефонске жице .


Миграција из села у градове значила је да су новопронађени индустријски материјали заменили ретке природне траве .


Овде видите промену у коришћењу - почетак коришћења модерних материјала .


Ови комади датирају из четрдесетих и касних педесетих година .


У ' 90 . , моје интересовање и страст за прелазним уметничким облицима довели су ме до новог облика који је потекао из илегалног насеља код Дурбана .


Добила сам прилику да почнем да радим са овом заједницом у том тренутку и почела сам да их развијам и подучавам о односима величине , о дизајну .


Пројекат је ускоро порастао са 5 на 50 ткача за око годину дана .


Ускоро смо прерасли отпаде и оно што смо тамо могли наћи , па смо затражили помоћ од једног произвођача жице , и то не само да нам испоручује материјале на калемима , него и да нам производи посебне боје .


У исто време сам мислила да овде има доста могућности за производњу савремених производа , не толико етничких , него савременијих .


Тако сам развила читаву масовну производњу која се очигледно уклапала у најквалитетније тржиште и која се могла извести али и продавати локално .


Као што видите , почели смо да експериментишемо са облицима , формама , пропорције су постале важне , и то је наш мали пројекат . Успешан је , траје већ 12 година и снабдевамо " " Конран " " продавнице и Дону Каран , тако да је супер .


Ово је наша група главних ткаља .


Јендом недељно долазе у Дурбан .


Све имају банковне рачуне .


Све су се одселиле у села из којих су потекле .


То је радно време једном недељно .


На почетку сам показала слајд ове заједнице .


И она је данас модернизована , ту ради 300 ткаља .


А остало вам све говори .


Много вам хвала .


( аплауз )


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


U doba globalnih poteškoća i klimatskih promena , ja dolazim sa odgovorom na najvažnije pitanje : Zašto je seks tako dobar ?


Ako se smejete , znate na šta mislim .


Kris je moj prijatelj iz univerzitetskih dana _ _ NULL _ _


Evo i zašto . Jednom smo na univerzitetu dobili zadatak da dizajniramo sat sa solarnim napajanjem .


Ovo je moj sat .


Koristi patuljasti suncokret koji dostiže visinu do 30 centimetara .


Kao što znate , suncokreti prate kretanje sunca tokom dana .


Ujutru pogledate u kom pravcu je okrenuta glava suncokreta i onda taj položaj zabeležite na prazan prostor na postolju .


U podne zabeležite promenjen položaj suncokreta , predveče još jednom , i tako funkcioniše sat .


Znam da moj sat ne pokazuje vreme u minut , ali vam daje neku ideju uz pomoć cveta .


Dakle , po mom apsolutno nepristrasnom , subjektivnom mišljenju , ideja je briljantna .


Međutim , ovo je Krisov sat .


Čine ga pet uveličavajućih stakala sa čašicom ispod svake .


U svakoj čašici je mirišljavo ulje drugačijeg mirisa .


Ujutru , sunce obasjava prvo uveličavajuće staklo , fokusirajući zrak svetlosti na čašicu pod njim .


Ovo zagreva mirišljavo ulje i odgovarajući miris počinje da se širi .


Nekoliko sati kasnije , sunce će obasjati _ _ NULL _ _


Na taj način , pet različitih mirisa se izbacuje u okolinu u toku jednog dana .


Bilo ko ko se nalazi u kući će moći da odredi vreme , i to samo po mirisu .


Sada vam je jasno zašto mrzim Krisa .


Mislio sam da je moja ideja prilično dobra , _ _ NULL _ _ Još tada sam znao da je njegova ideja bolja od moje , ali nisam mogao da objasnim zašto .


Jedna stvar koju morate znati o meni je da mrzim da gubim .


To je nešto što me muči već više od decenije .


Ali da se vratimo na pitanje zašto je seks tako dobar .


Mnogo godina nakon zadatka sa satovima na solarno napajanje , jedna mlada dama koju sam poznavao je rekla da je možda seks toliko dobar zbog naših pet čula .


Kada je to rekla , doživeo sam prosvetljenje .


Rešio sam da procenim različita iskustva koja sam imao tokom života kroz perspektivu svakog od pet čula .


Da bih u tome uspeo , napravio sam " " grafik pet čula " " .


Na Y osi se nalazi skala od nula do dest , a na X osi se nalazi pet čula .


Svaki put kada bih imao neko nezaboravno iskustvo zabeležio bih ga na ovom grafku . Nešto poput dnevnika za pet čula .


Pokazaću vam kako to izgleda na jednom kratkom snimku .


Zdravo , ja sam Đinsop i danas ću vam pokazati kako je to voziti motor _ _ NULL _ _


Ja sam [ nejasno ] , dizajner motora po narudžbini .


( Rzanje motora ) [ Zvuk ] [ Dodir ] [ Vid ] [ Miris ] [ Ukus ] ĐL : I tako funkcioniše grafik pet čula .


Prikupljao sam podatke tri godine , ne samo ja , nego i neki od mojih prijatelja . A s obzirom da sam nekada predavao na univerzitetu , naterao sam - _ _ NULL _ _


I evo nekih od rezultata .


Prvi je za instant nudle .


Naravno , ukus i miris su na visokim tačkama , ali primetićete da je zvuk na tri .


Mnogo ljudi mi je reklo kako veliku ulogu _ _ NULL _ _


Znate već . ( Srkanje ) Ne moram da naglasim da sa tim ljudima više ne jedem .


U redu , sledeće - odlazak u klub .


Ono što mi je ovde bilo interesantno je da je ukus na četiri , a mnogi sagovornici su mi rekli da je to zbog ukusa pića , _ _ NULL _ _


A sa ovim ljudima se i dalje družim .


I pušenje .


Ovde sam saznao da je dodir na šest , a jedan od razloga je taj da su mi pušači rekli kako je veliki deo pušačkog iskustva osećaj držanja cigarete i prinošenja je ustima . Što nam pokazuje , a na neki način je i jezivo , koliko dobro su proizvođači dizajnirali cigarete .


Dobro . Sad , kako bi izgledalo savršeno iskustvo na grafiku pet čula ?


Bila bi to jedna horizontalna linija duž samog vrha .


Ali kao što ste videli , ni intenzivno iskustvo poput vožnje motora nije ni izbliza tako dobro .


U stvari , za sve godine koliko sam prikupljao podatke , samo jedno iskustvo je bilo blizu savršenog .


A to je , naravno , seks . Sjajan seks .


Sagovornici su rekli da sjajan seks pogađa svih pet čula na ekstremnom nivou .


Da citiram jednog od mojih učenika : _ _ NULL _ _


Dakle , teorija o pet čula može da objasni zbog čega je seks toliko dobar .


I upravo u toku ovog projekta sa pet čula iznenada sam se setio projekta sa satovima na solarno napajanje iz mojih mlađih dana .


I shvatio sam da ova teorija takođe objašnjava zbog čega je Krisov sat toliko bolji od mog .


Vidite , moj sat se fokusira samo na vid i nešto malo na dodir .


A evo Krisovog sata .


To je prvi sat koji koristi miris kako bi se očitalo vreme .


Štaviše , ako pričamo o pet čula , Krisov sat je revolucionaran .


I upravo to me je ova teorija naučila o mojoj oblasti .


Vidite , sve do sada , mi dizajneri smo se koncentrisali uglavnom na to da stvari koje pravimo izgledaju lepo i možda budu prijatne na dodir , što znači da smo zanemarili ostala tri čula .


Krisov sat nam pokazuje da uključivanje makar i jednog od tih ostalih čula osigurava genijalan proizvod .


Dakle , šta ako bismo počeli da koristimo teoriju pet čula u svim našim dizajnima ?


Evo tri ideje koje sam smislio na brzinu .


Ovo je pegla za odeću , kojoj sam dodao mehanizam za raspršivanje tako da kada napunite bočicu vašim omiljenim mirisom vaša odeća će mirisati lepše , ali će isto tako , nadam se , _ _ NULL _ _


Možemo ovu peglu nazvati " " Parfemator " " . U redu , sledeći .


Ja perem zube dva puta dnevno , i šta bi bilo ako bismo imali četkicu za zube sa ukusom slatkiša , tako da kada se ukus slatkiša izgubi , znate da je vreme da promenite četkicu ?


Ja volim dirke na flauti ili klarinetu .


Ne samo kako izgledaju , već volim i osećaj pod prstima kada ih pritisnete .


Ja ne sviram ni flautu ni klarinet , pa sam rešio da ukombinujem ove dirke sa jedinim instrumentom koji sviram : daljinskim upravljačem .


Kada pogledamo ove tri ideje zajedno primetićete da teorija pet čula menja ne samo način na koji koristimo ove proizvode , već i njihov izgled .


U zaključku , saznao sam da su pet čula veoma koristan alat u procenjivanju raznih iskustava u mom životu , _ _ NULL _ _ uključim u moje dizajne .


Shvatam da pet čula nisu jedina stvar koja život čini interesantnim .


Takođe postoji i šest emocija i onaj neuhvatljivi X-faktor .


Možda bi to mogla biti tema mog sledećeg govora .


A do tada , zabavljajte se koristeći pet čula u svojim životima i svojim dizajnima .


Oh , još jedna stvar pre nego što krenem .


Ovo je iskustvo koje ste svi imali _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


A najbolji način da to uradimo je sa besplatnim slatkišima .


Spremni ?


U redu .


( Aplauz )


Kada mi je bilo šest godina , dobio sam poklone .


Moja učiteljica u prvom razredu je imala sjajnu ideju .


Želela je da iskusimo dobijanje poklona , ali i da naučimo vrlinu međusobnog pohvaljivanja .


Pa nas je sve izvela ispred table i svima nam je kupila pokolone i nagomilala ih u jedan ugao .


Rekla je : " " Hajde da svi stojimo ovde i međusobno se poohvaljujemo ?


Ako vas prozovu po imenu , otiđite , pokupite svoj poklon i sedite . " " Kakva divna ideja , zar ne ?


Šta je moglo poći po zlu ?


( Smeh ) Pa , na početku nas je bilo četrdesetoro i svaki put kad bih čuo da nekoga prozivaju , iz sveg srca bih ga bodrio .


A onda je preostalo 20 ljudi , pa 10 ljudi , pa pet ...


i ostalo je troje .


Ja sam bio jedan od njih .


I komplimenti su prestali .


Pa , u tom trenutku sam plakao .


A učiteljica je bila u panici .


Bila je u fazonu : " " Hej , zar niko neće da kaže nešto lepo o ovim ljudima ? " " ( Smeh ) " " Niko ? U redu , uzmite svoje poklone i sedite .


Budite dobri dogodine - možda neko kaže nešto lepo o vama . " " ( Smeh ) Pa , kako vam ovo opisujem , verovatno razumete da sam ovo dobro zapamtio . ( Smeh )


Međutim , ne znam ko se tog dana osećao gore .


Ja ili učiteljica ?


Mora da je shvatila da je pretvorila ekipni događaj nadogradnje u javno izrugivanje tri šestogodišnjaka .


I to bez humora .


Znate , kad vidite kako se rugaju ljudima na TV-u , to je smešno .


Ništa kod tog dana nije bilo smešno .


Pa , to je jedna verzija mene , i ja bih umro da izbegnem da se ponovo nađem u toj situaciji - da me ponovo javno odbiju .


To je jedna verzija .


Zatim ćemo premotati osam godina .


Bil Gejts je došao u moj rodni grad - Peking u Kini - da održi govor , i ja sam video njegovu poruku .


Zaljubio sam se u tog čoveka .


Pomislio sam , aha , sad znam čime želim da se bavim .


Te noći sam napisao pismo svojima , govoreći im : " " Do 25. godine , sagradiću najveću firmu na svetu , i ta firma će da kupi Majkrosoft . " " ( Smeh ) Potpuno sam prigrlio ideju osvajanja sveta - dominacije , je l ' da ?


I ovo nisam izmislio , napisao sam to pismo .


I evo ga - ( Smeh ) Ne morate da ga celog čitate - ( Smeh ) Takođe je rukopis loš , ali sam istakao neke ključne reči .


Kapirate o čemu se radi .


( Smeh ) Pa ...


to je još jedna verzija mene : ona koja će da osvoji svet .


Pa , dve godine kasnije , pružila mi se prilika da dođem u Sjedinjene Države .


Jedva sam je dočekao jer tu živi Bil Gejts , je li tako ?


( Smeh ) Mislio sam da je to početak mog preduzetničkog putovanja .


Potom , premotajmo narednih 14 godina .


Bilo mi je 30 godina .


Ne , nisam sagradio tu firmu .


Nisam čak ni počeo .


Zapravo sam bio marketinški menadžer za firmu Fortune 500 .


I osećao sam da sam u škripcu . Da stagniram .


Zašto je tako ?


Gde je 14-ogodišnjak koji je napisao to pismo ?


Nije da nije pokušao .


Radi se o tome da svaki put kad bih imao novu ideju , _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ kad bih želeo da predložim , kad bih želeo da govorim pred grupom ljudi - osećao sam konstantnu borbu između 14-ogodišnjaka i šestogodišnjaka .


Jedan je želeo da osvoji svet - da bude značajan - drugi se plašio odbijanja .


I svaki put bi šestogodišnjak pobedio .


A ovaj strah je opstao čak i nakon što sam osnovao sopstvenu firmu .


Mislim , osnovao sam sopstvenu firmu kad mi je bilo 30 godina - želite li da budete Bil Gejts , _ _ NULL _ _


Dok sam bio preduzetnik , ponuđena mi je investiciona prilika , a potom sam odbijen .


A to odbijanje me je povredilo .


Toliko me je povredilo da sam odmah poželeo da odustanem .


Ali onda sam pomislio , hej , da li bi Bil Gejts odustao nakon prostog investiocionog odbijanja ?


Da li bi ijedan uspešan preduzetnik odustao tek tako ?


Nema šanse .


I tu mi je kvrcnulo .


U redu , mogu da izgradim bolju firmu .


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ moram da budem bolji vođa .


Moram da budem bolja osoba .


Ne mogu da dozvoljavam šestogodišnjaku da upravlja mojim životom .


Moram da ga stavim gde mu je mesto .


Tad sam krenuo da tražim pomoć na internetu .


Gugl mi je bio prijatelj .


( Smeh ) Tražio sam : " " Kako da prevaziđem strah od odbijanja ? " " Naišao sam na gomilu psiholoških članaka o tome odakle strah i bol potiču .


Potom sam naišao na gomilu " " bla-bla " " inspiracionih članaka u smislu : " " Ne primaj to lično , samo to prevaziđi . " " Ko ne zna za to ?


( Smeh ) Ali zašto me je i dalje bilo strah ?


Onda sam slučajno otkrio ovaj vebsajt .


Zove se rejectiontherapy.com.


( Smeh ) " " Terapija odbijanja " " je igra koju je smislio ovaj kanadski preduzetnik .


Zove se Džejson Komli .


I ideja je u suštini da 30 dana tragate za odbijanjem i da vas svaki dan odbiju za nešto , i tako do kraja igre postanete bezosećajni za taj bol .


A ideja me je oduševila .


( Smeh ) Rekao sam : " " Znate šta ? Uradiću to .


I iskusiću kako me odbijaju 100 dana . " " Smislio sam sopstvene ideje za odbijanje i napravio sam video blog o tome .


A evo šta sam radio .


Evo kako je blog izgledao .


Prvi dan ...


( Smeh ) Pozajmiti 100 dolara od stranca .


Dakle , ovde sam krenuo sa mesta na kom sam radio .


Sišao sam niza stepenice i video sam krupnog čoveka kako sedi za stolom .


Izgledao je kao obezbeđenje .


Pa sam mu prosto prišao .


I samo sam hodao i to je bio najduži hod u mom životu - kosa mi se podigla na potiljku , znojio sam se i srce mi je lupalo .


I došao sam i upitao : " Hej , gospodine , mogu li od vas da pozajmim 100 dolara ? "


( Smeh ) A on je podigao pogled , kao : " " Ne " " . " Zašto ? "


A ja sam samo rekao : " " Ne ? Izvinjavam se . " " Potom sam se okrenuo i samo pobegao .


( Smeh ) Tako me je bilo sramota .


No , pošto sam se snimao - te noći sam gledao kako me odbijaju , prosto sam video koliko me je bilo strah .


Izgledao sam kao onaj klinac iz " " Šestog čula " " . Video sam mrtve ljude .


( Smeh ) No onda sam pogledao tog čoveka .


Znate , nije bio toliko strašan .


Bio je ljupki bucko , čak me je i upitao : " " Zašto ? " " Zapravo me je pozvao da se objasnim .


I mogao sam da kažem štošta .


Mogao sam da objasnim , mogao sam da pregovaram .


Nisam uradio bilo šta od toga .


Samo sam pobegao .


Osetio sam , opa , ovo je poput mog životnog mikrokosmosa .


Svaki put kad bih osetio i najmanje odbijanje , prosto bih pobegao što je brže moguće .


I znate šta ?


Sledećeg dana , šta god da se desi , neću da pobegnem .


Ostaću pri svom .


Drugi dan : Zahtevati " " dopunu pljeskavice " " . ( Smeh ) Tada sam krenuo u restoran brze hrane , pojeo sam ručak , otišao do kasira i pitao : _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ Rekao sam : " " Pa , to je poput dosipanja pića , ali s pljeskavicom . " " A on je rekao : " " Izvini , ne dopunjavamo pljeskavice . " " ( Smeh ) Dakle , ovde sam bio odbijen i mogao sam da pobegnem , ali sam ostao .


Rekao sam : " " Pa , volim vaše pljeskavice , volim vaš restoran i ako biste dopunjavali pljeskavice , još više bih vas voleo . " " ( Smeh ) A on je rekao : " " Pa , u redu , reći ću menadžeru za to , možda ćemo to i da uradimo , ali žao mi je , danas ne možemo . " " Potom sam otišao .


I , usput , mislim da nikad nisu dopunjavali pljeskavice .


( Smeh ) Mislim da i dalje postoje .


Ali osećanje života i smrti koje sam osetio prvog puta više nije bilo prisutno , samo zato što sam ostao pri svom - jer nisam pobegao .


Rekao sam : " " Aha , sjajno , već učim ponešto .


Sjajno . " " A onda treći dan : nabaviti olimpijske krofne .


Tad se moj život preokrenuo .


Otišao sam u Krispy Kreme .


To je radnja s krofnama , uglavnom su u jugoistočnom delu Sjedinjenih Država .


Siguran sam da imaju radnje i ovde .


I ušao sam , rekavši : _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ Mislim , nema šanse da bi pristali , zar ne ?


Kuvarica krofni me je baš ozbiljno shvatila .


( Smeh ) Pa je izvadila papir , počela je da pravi skicu boja i krugova , i sva je u stilu : " " Kako da ovo napravim ? " " A onda , 15 minuta kasnije , izašla je s kutijom koja je izgledala poput olimpijskih krugova .


I bio sam toliko dirnut .


Prosto nisam mogao da verujem .


A taj snimak je imao preko pet miliona pregleda na Jutjubu .


Svet takođe nije mogao da veruje .


( Smeh ) Znate , zbog toga sam bio u novinama , tok šouovima , svuda .


Postao sam poznat .


Mnogo ljudi mi je pisalo mejlove i govorili su : " " To što radiš je sjajno . " " Ali znate , slava i prepoznatljivost me nisu dotakli .


Ja sam zaista samo želeo da učim i da se promenim .


Pa sam pretvorio ostatak mojih 100 dana odbijanja u ovo igralište - u ovaj istraživački projekat .


Želeo sam da vidim šta mogu da naučim .


I onda sam naučio svašta .


Otkrio sam toliko tajni .


Na primer , otkrio sam da samo ako ne pobegnem , kad me odbiju , da mogu zapravo " " ne " " da pretvorim u " " da " " , a magična reč je : " " Zašto " " . Pa sam jednog dana pošao do kuće stranca , imao sam neki cvet u ruci , _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ I on je rekao : " " Ne . " " No pre nego što je otišao , pitao sam : _ _ NULL _ _


A on je rekao : " " Pa , imam psa koji iskopa sve što posadim u dvorištu .


Ne želim da vam proćerdam cvet .


Ako želite to da uradite , pođite preko puta i razgovarajte s Koni .


Ona voli cveće . " " Pa sam to i uradio .


_ _ NULL _ _


( Smeh ) A onda je pola sata kasnije ovaj cvet bio u Koninom dvorištu .


Sigurno danas lepše izgleda .


( Smeh ) Ali da sam otišao nakon prvobitnog odbijanja , pomislio bih , pa , to je zato što mi čovek nije verovao , to je zato što sam lud , jer se nisam dobro obukao , nisam izgledao dobro .


Nije bilo ništa od toga .


To je zato što moja ponuda nije bila nešto što mu treba .


A verovao mi je dovoljno da me uputi dalje , da koristim trgovački termin .


Preobratio sam uput .


Jednog dana - i takođe sam naučio da mogu da kažem određene stvari _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ i upitao menadžera : " " Hej , mogu li da budem Starbaksova hostesa ? " " Bio je u fazonu : " " Šta je Starbaksova hostesa ? " " Rekao sam : " " Znate one hostese u Volmartu ?


Znate , oni ljudi koji vam kažu " " zdravo " " pre ulaska u radnju , i u suštini se staraju da ne kradete stvari ?


Želim Starbaksovim mušterijama da pružim iskustvo iz Volmarta . " " ( Smeh ) Pa , nisam siguran da je to zapravo dobra ideja - Zapravo , prilično sam siguran da je to nešto loše .


I bio je u fazonu : " " Ah " " - da , ovako je izgledao , zove se Erik - _ _ NULL _ _ Ovako me je čuo . " " Nisam siguran . " " Onda sam upitao : " " Je li to čudno ? " " A on će : " " Da , zaista je čudno , čoveče . " " Ali čim je to rekao , celokupno ponašanje mu se promenilo .


Kao da je sve sumnje odložio na pod .


I rekao je : " " Da , možeš to da uradiš , _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ Narednih sat vremena sam bio Starbaksova hostesa .


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


Usput , ne znam kako vam se odvija karijera , _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ Bilo je zaista dosadno .


Ali sam tad otkrio da mogu ovo da uradim jer sam pomenuo : " " Da li je to čudno ? " " Spomenuo sam sumnju koju je imao .


A zato što sam spomenuo : " " Da li je to čudno ? " " značilo je da nisam čudan .


Značilo je da zapravo mislim baš što i on , da uviđam kako je to nešto čudno .


I iznova i iznova , naučio sam da ako pomenem neku sumnju koju ljudi možda imaju pre nego postavim pitanje , _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _


I onda sam shvatio da mogu da ostvarim životni san ...


pitajući .


Znate , potičem iz četiri generacije nastavnika , i baka mi je uvek govorila : " " Hej , Đija , možeš da se baviš čime god želiš , ali bi bilo divno kad bi postao nastavnik . " " ( Smeh ) No , ja sam želeo da budem preduzetnik , te nisam .


Ali mi je oduvek bio san da nešto zapravo predajem .


_ _ NULL _ _ da predajem čas na fakultetu ? " " Tada sam živeo u Ostinu , pa sam pošao do Univerziteta Teksas u Ostinu _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


No kako nisam pobegao - nastavio sam s tim - i trećeg puta profesor je bio veoma impresioniran .


Bio je u stilu : " " Niko to pre nije uradio . " " A ja sam došao spreman sa prezentacijom u Power point-u i lekcijom .


Rekao je : " " Opa , ovo bi mi bilo korisno .


Dođi za dva meseca . Ubaciću te u plan rada . " " A dva meseca kasnije , držao sam predavanje .


Ovo sam ja - verovatno ne možete da vidite , ovo je loša slika .


Znate , nekad vas rasveta odbije .


( Smeh ) Ali , alal vera - kad sam završio predavanje , izašao sam plačući jer sam pomislio da sam mogao da ostvarim životni san prosto pitajući .


Nekad sam mislio da moram da postignem sve te stvari - moram da budem sjajan preduzetnik , ili da dobijem doktorat da bih predavao - ali ne , samo sam pitao i mogao sam da predajem .


A na toj slici , to ne možete da vidite , citirao sam Martina Lutera Kinga mlađeg .


Zašto ? Jer sam u svom istraživanju otkrio da ljudi koji zaista menjaju svet , koji menjaju način na koji živimo i način na koji mislimo su ljudi koji su u početku dočekani sa često snažnim odbijanjem .


Ljudi , poput Martina Lutera Kinga mlađeg , poput Mahatme Gandija , Nelsona Mandele , pa čak i Isusa Hrista .


Ti ljudi nisu dopustili da ih odbijanje definiše .


Dozvolili su sopstvenim reakcijama nakon odbijanja da ih definišu .


I prigrlili su odbijanje .


I ne moramo da budemo ti ljudi da bismo naučili o odbijanju , a u mom slučaju , odbijanje je bilo moja kletva , moja babaroga .


Mučilo me je čitav moj život jer sam bežao od njega .


Onda sam počeo da ga prihvatam .


Preokrenuo sam to u najveći poklon u mom životu .


Počeo sam da podučavam ljude kako da preobrate odbijanja u šanse .


Koristim svoj blog , koristim moj govor , koristim knjigu koju sam upravo objavio čak i pravim tehnologiju da pomognem ljudima da prevaziđu strah od odbijanja .


Kada vas odbiju u životu , kada ste suočeni s novom preprekom ili novim neuspehom , razmotrite mogućnosti .


Ne bežite .


Ako ih samo prigrlite , mogle bi da postanu takođe vaši darovi .


Hvala vam .


( Aplauz )


Тражим спас у Алаху од уклетог сатане . У име Алаха , највишег и милостивог .


Рођена сам у породици средње класе .


Мом оцу је било пет година када је изгубио оца , али кад сам се ја родила , он је већ био бизнисмен .


Мом оцу није било важно да ли су му деца синови или ћерке . Они ће похађати школу .


Претпостављам да сам имала среће .


Моја мајка је изнела 16 трудноћа .


Од тих 16 , само нас петоро смо преживели .


Можете да замислите шта сам као дете доживљавала .


Сваки дан сам гледала жене које су односили на гробље или децу која су тамо ишла .


У то време , када сам завршила средњу школу , желела сам да постанем доктор .


Желела сам да будем доктор да бих помагала женама и деци .


Зато сам завршила средњу школу , али сам желела да похађам факултет .


Нажалост , у мојој земљи није било домова за девојчице . Мене су примили у медицинску школу , али нисам могла тамо да одем .


Зато ме је отац послао у Америку .


Дошла сам у Америку .


Завршила сам факултет .


Док сам студирала , моју земљу је напала Русија .


У то време док сам завршавала студије , нисам знала шта се дешава са мојом породицом и земљом .


Некада би прошли месеци и године а да ја ништа нисам знала .


Моја породица је била у избегличком кампу .


Чим сам завршила студије , довела сам своју породицу у Америку .


Желела сам да буду безбедни .


Међутим , где ми је било срце ?


Срце ми је било у Авганистану .


Сваки дан док сам слушала вести , док сам гледала шта се у мојој земљи дешава , срце ми се сламало .


Заиста сам желела да се вратим у своју земљу , али сам у исто време знала да то не могу да урадим . Тамо није било места за мене .


Имала сам добар посао .


Била сам професор на факултету .


Имала сам добру плату .


Имала сам добар живот .


Моја породица је била овде .


Могла сам да живим са њима .


Ипак , нисам била срећна .


Желела сам да се вратим кући .


Тако сам отишла у избеглички камп ,


а када сам стигла у избеглички камп у Пакистану , тамо је било 7,5 милиона избеглица . Седам и по милиона избеглица .


Око 90 % њих били су жене и деца . Већина мушкараца је била убијена или су отишли у рат . Знате , у избегличком кампу


када сам ишла тамо сваки дан да радим анкету , открила сам ствари које не можете ни да замислите .


Видела сам удовицу са петоро до осморо деце која је седела и плакала и није знала шта да ради .


Видела сам младу жену која није имала где да оде . Тамо није постојало ни образовање ни забава , чак ни место за живот .


Видела сам младиће који су изгубили очеве и дом и који су помагали своје породице . Ти дечаци су имали од 10 до 12 година и били су глава породице . Покушавали су да заштите своје сестре , мајке и њихову децу .


То је била поражавајућа ситуација .


Моје срце је куцало за моје сународнике , али нисам знала шта могу да урадим .


У том тренутку - причамо о импулсу -


у том тренутку сам се питала шта могу да урадим за те људе .


Како да им помогнем ?


Ја сам само једна особа . Шта могу да урадим за њих ?


Међутим , у том тренутку сам знала да је образовање променило мој живот .


Оно ме је преобразило . Дало ми је статус .


Дало ми је самопоуздање . Дало ми је каријеру .


Помогло ми је да издржавам своју породицу и да их доведем у другу земљу да би били безбедни .


У том тренутку сам знала да је оно што треба да пружим мојим сународницима образовање и здравље , па сам тим путем и кренула .


Да ли мислите да ми је било лако ?


Не , јер је образовање у то време било потпуно забрањено за девојчице .


Такође , пошто је Русија напала Авганистан , људи нису никоме веровали .


Било је тешко доћи и рећи : „ Ја желим да то урадим . ” Ко сам ја ?


Неко ко је дошао из САД-а .


Неко ко се тамо образовао .


Да ли су ми веровали ? Наравно да нису .


Зато сам морала да изградим поверење у тој заједници .


Како сам то урадила ?


Радила сам анкете и посматрала и учила .


Распитивала сам се .


Најзад сам пронашла једног човека .


Њему је било 80 година


и био је мула .


Отишла сам до његовог шатора у кампу и рекла му : „ Желим да од тебе направим учитеља . ”


Он ме је погледао и рекао : _ _ NULL _ _ луда жено , како то мислиш да ја могу да будем учитељ ? ” , а ја сам му одговорила : „ Ја ћу те научити како . ” Он је напослетку прихватио моју понуду . Када сам почела да му држим часове , то се прочуло .


За само годину дана отворили смо 25 школа , 15 000 деце се школовало и то је било невероватно .


( Аплауз ) Хвала . _ _ NULL _ _


Наравно , ми смо радили свој посао . Подучавали смо људе да буду учитељи . Предавали смо женска права , људска права , демократију , закон . Држали смо све врсте предавања . И једног дана , кажем вам ,


једног дана сам седела у канцеларији у Пешавару , у Пакистану .


Одједном сам видела да особље трчи у собе и закључава врата . Викали су : „ Бежи ! Сакриј се ! ” Знате , као претпостављени , шта у таквој ситуацији радите ?


Уплашите се . Знате да је ситуација опасна .


Знате да стављате живот на коцку ,


али као вођа , морате да се контролишете .


Морате да се контролишете и да будете јаки .


Упитала сам : „ Шта се дешава ? ” Људи су улетели у моју канцеларију .


Зато сам их позвала да уђу .


Ушли су , деветорица њих - деветорица Талибана .


То су били најружнији људи које ћете икада видети .


( Смех ) Људи који су изгледали подло , у црној одећи са црним турбанима . Улетели су у моју канцеларију .


Позвала сам их да седну и понудила их чајем .


Они су одбили . Нису хтели да пију чај .


Наравно , тон којим су говорили био је застрашујући и плашио ме је ,


али сам била јака и храбро сам се држала .


Наравно , до тада сам почела да носим црни хиџаб који ме је покривао од главе до пете .


Једино су ми очи биле видљиве .


Они су ме питали : „ Шта то радиш ?


Да ли знаш да је школовање забрањено за девојчице ?


Шта радиш овде ? ” , питали су . Знате , ја сам их само погледала и рекла : „ Каква школа ? Где ви овде видите школу ? ” ( Смех ) ( Аплауз ) Они су ме погледали у очи и рекли : „ Ти овде подучаваш девојчице . ” Рекла сам : „ Ово је нечија кућа .


Неки студенти ту долазе . Сви они проучавају Куран , свету књигу .


Знате , у Курану пише да жене које уче из свете књиге постају добре жене које су послушне према својим мужевима . ” ( Смех ) Рећи ћу вам једну ствар : тако се разговара са таквим људима и знате ... ( Смех ) Тада су они почели да причају паштунски између себе .


Разговарали су , па рекоше : „ Хајдемо . Оставите је на миру , она је у реду . ” И знате , тада сам им поново понудила чај и они су отпили гутљај и отишли .


До тада је особље већ било у мојој канцеларији .


Били су на смрт престрашени .


Нису знали зашто нисам убијена .


Нису знали зашто нисам одведена ,


али сви су били срећни да ме виде .


Веома срећни . И ја сам била срећна што сам остала жива , наравно .


( Смех ) Наравно да сам била срећна што сам жива .


Такође , ми смо без прекида подучавали током пада Талибана . _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ укупно 3 000 ученика . И нисмо престајали .


Након пада Талибана , отишли смо на село и отварали смо школу за школом


Отворили смо центар за образовање жена .


Отварали смо стално клинике .


Радили смо са мајкама и децом .


Причали смо о сексуалном образовању .


Држали смо сва могућа предавања која можете да замислите .


Била сам пресрећна . Резултат мог рада ме је чинио срећном .


Једног дана , ишла сам на север Кабула са четворо учитеља и једним телохранитељем када ме је поново изненада зауставила група од 19 младића на сред пута .


Носили су пушке на раменима и блокирали су пут .


Питала сам возача : „ Шта се дешава ? ” , а он ми је одговорио : „ Не знам . ” Питао их је . Момци рекоше : „ Немамо ништа са тобом . ” Позвали су ме по имену . Рекоше : „ Она нам треба . ” Мој телохранитељ је изашао , рекавши да ће им он одговорити .


„ Шта желите ? ” , упитао је . Они рекоше : „ Ништа ” и опет ме позваше .


До тада су жене у колима већ викале и вриштале .


Била сам уплашена и рекох себи : „ То је то . ”


Овај пут ће нас све побити .


У то уопште нисам сумњала .


Ипак , у таквим тренуцима , постајете храбри да се борите за оно што радите и у шта верујете .


То вам је у срцу .


Верујете у своју вредност и из ње црпите снагу .


Стала сам поред аутомобила .


Нога ми се тресла , па сам изашла .


Упитала сам их : „ Шта могу да учиним за вас ? ” Знате шта су ми одговорили ?


Рекли су ми : „ Ми знамо ко си .


Знамо и где идеш .


Сваки дан идеш на север , тамо-амо .


Подучаваш жене , учиш их и пружаш им могућност да се запосле .


Ти их оспособљујеш . Зашто не би и нас ? ” ( Смех ) ( Аплауз ) „ А шта ћемо ми ? ”


„ Шта ћемо ми да радимо ? ” Погледала сам их и рекла : „ Не знам . ” ( Смех ) Рекли су : „ У реду је .


Једино што знамо да радимо од кад се родимо је да држимо пушку и да убијамо .


То је све што знамо . ” Знате шта то значи .


То је замка за мене , наравно .


Зато се извлачим из ње . Они кажу : „ Пустићемо те , иди . ” Ја се враћам у кола , седам и кажем возачу : „ Окрени ауто и врати се у канцеларију . ” У то време смо помагали само девојчицама .


Имали смо новца само за њихово образовање , да их пошаљемо у школу и ништа више .


Кад сам се вратила у канцеларију , моје особље је , наравно , било отишло .


Побегли су кући . Нико није остао .


Само је мој телохранитељ био ту . Издао ме је глас .


Била сам потресена . Села сам за сто и рекла : „ Шта ћу сада да радим ? ” „ Како ћу да решим овај проблем ? ”


Јер , већ смо имали један програм на северу у то време .


Хиљаде жена су дошле .


Тако сам седела , кад ме је наједном , кад смо већ код импулса , у том тренутку један од мојих дивних донатора позвао у вези извештаја .


Позвала је : „ Сакена ? ” Одговорила сам јој .


Она рече : „ То ниси ти . Шта није у реду ? ” „ Ништа ” , рекох . Покушала сам да избегнем питање .


Шта год бих рекла , она ми није поверовала , _ _ NULL _ _


„ Добро , сад ми реци шта се дешава . ”


Све сам јој испричала .


Она ми рече : „ Oкеј , иди опет тамо , а овај пут ћеш да им помогнеш . ”


„ Помоћи ћеш им . ” Када сам два дана касније ишла истом трасом , њих више тамо није било . Били су мало даље , исти млади мушкарци . _ _ NULL _ _ сигнализирајући нам да зауставимо ауто .


Стали смо .


Изашла сам из кола и рекла им : „ Добро , пођите са мном . ” Они пристадоше . „ Под једним условом ” , рекох . Они се сложише .


Тако сам их одвела у џамију . Да скратим причу , рекла сам им да ћу им обезбедити учитеље .


Данас су они најбољи међу њима .


Уче енглески , уче како да буду учитељи , уче да раде са компјутерима и они су моји водичи .


Иду са мном у сваку планинску област коју не познајем . Они воде , а ми пратимо .


Они нас штите .


И ... ( Аплауз ) Хвала . ( Аплауз )


То нам говори да образовање преображава .


Ако подучавате људе , они ће се променити . Данас и свуда морамо да радимо на једнакости полова .


Не можемо да подучавамо само жене , а мушкарце да заборавимо , јер мушкарци су живи људи који женама задају највеће главобоље .


( Смех ) Тако смо почели да подучавамо мушкарце , јер они треба да знају потенцијал жена , _ _ NULL _ _ да знају колико потенцијала имају мушкарци и да жене могу да обављају исте послове .


Ми не престајемо да подучавамо мушкарце . Ја заиста верујем у њих .


Живим у земљи која је била дивна .


Само желим да то поделим са вама .


То је била дивна земља , дивна и мирна земља .


Ишли смо свуда .


Жене су се школовале . Постајале су правници , инжењери и наставници . Ишли смо од куће до куће .


Никада нисмо закључавали врата .


Међутим , знате шта се десило мојој земљи .


Данас , људи не могу да мрдну даље од свог прага а да се не осећају угрожено .


Међутим , ми желимо исти Авганистан какав смо имали пре .


Желим да вам представим и другу страну .


Данас , Авганистанке раде веома напорно .


Оне завршавају школе . Уче да буду адвокати .


Уче да буду доктори .


Уче да буду учитељи и воде своје фирме .


Дивно је видети такве људе _ _ NULL _ _ Све то ће се и десити .


Желим да поделим ово са вама , због љубави , саосећања _ _ NULL _ _ и због поверења и искрености .


Ако вас красе ове особине , ви ћете успети у животу .


Наш познати песник Мевлана Руми


рекао је да људи који су саосећајни и који воле , могу да освоје свет .


И да вам право кажем - можемо .


Ако ми у Авганистану то можемо , 100 посто сам сигурна да свако на земаљској кугли може то исто .


Хвала вам најлепше .


( Аплауз ) _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


Ovo je mesto gde ja živim . Ja živim u Keniji , u južnom delu Nacionalnog parka Najrobi .


Ovo u pozadini su krave moga oca , a iza krava , to je Nacionalni park Najrobi .


Nacionalni park Najrobi nije ograđen na južnoj strani , što znači da divlje životinje kao što su zebre slobodno migriraju iz parka .


Grabljivice poput lavova ih prate i ovo je ono što rade .


Oni ubijaju našu stoku .


Ovo je jedna od krava koja je ubijena tokom noći , kada sam se probudio našao sam je mrtvu i osećao sam se veoma loše , jer je to bio jedini bik kojeg smo imali .


Moja zajednica , Masai , mi verujemo da dolazimo sa nebesa sa svim našim životinjama i svom zemljom za njih i zbog toga ih ovoliko cenimo .


Zato sam ja odrastao ovoliko mrzeći lavove .


Morani su ratnici koji štite našu zajednicu i stoku i oni su takođe uznemireni zbog ovog problema .


Pa oni ubijaju lavove .


Ovo je jedan od šest lavova koji je ubijen u Najrobiju .


I mislim da zbog ovoga Nacionalni park Najrobi ima malo lavova .


Dečaci od šest do devet godina , u mojoj zajednici odgovorni su za očeve krave , i to je ista stvar koja se meni dogodila .


Ja sam morao da nađem način da rešim ovaj problem .


Prva ideja koju sam imao je da koristim vatru , jer sam mislio da se lavovi boje vatre .


Ali sam shvatio da to zapravo nije pomoglo , jer je čak pomagalo lavovima da vide kroz štalu .


Nisam odustao . Nastavio sam .


Sledeća ideja je bila da koristim strašilo .


Pokušao sam da prevarim lavove da pomisle da ja stojim blizu štale .


Ali lavovi su veoma pametni . ( Smeh ) Prvi dan će doći i videti strašilo , a zatim se vratiti , ali sledeći dan , oni će doći i reći ova stvar se ne mrda , uvek je ovde . ( Smeh ) Onda uskoče i ubijaju životinje .


Jedne noći sam šetao oko štale sa lampom , i taj dan lavovi nisu došli .


I tada sam otkrio da se lavovi boje pokretnog svetla .


Pa sam imao ideju .


Još od kad sam bio mali , radio sam u mojoj sobi po ceo dan , čak sam i rastavio majčin novi radio , i tog dana me skoro ubila , ali sam naučio dosta o elektronici . ( Smeh ) Uzeo sam stari akumulator , i relej . To je mali uređaj koji se nalazi u motociklu , i to pomaže vozaču kada skreće levo ili desno . To trepće .


Onda sam našao prekidač s kojim palim i gasim svetlo .


I to je mala lampa iz slomljene baterijske lampe .


Pa sam sve sastavio .


Kao što vidite , solarna ploča puni bateriju , i baterija snabdeva energijom do malog releja . Ja to zovem transformatorom .


I relej omogućava da svetlo trepće .


Kao što vidite , sijalice su okrenute ka napolje , jer odatle dolaze lavovi .


I tako to izgleda lavovima kada dođu noću .


Svetlo trepće i prevari lavove kako bi mislili da ja šetam oko štale , ali ja spavam u svom krevetu .


( Smeh ) ( Aplauz ) Hvala .


Postavio sam ovo u moju kuću pre dve godine i od tada nismo imali problem sa lavovima .


I u susednim kućama su čuli za ovu ideju .


Jedna od njih je bila ova baka .


Imala je dosta životinja koje su pobili lavovi i pitala me je a postavim svetla za nju .


Rekao sam : " " Da " " I tako sam postavio svetla . To u pozadini su svetla za lavove .


Do sad , postavio sam ih u sedam kuća u mojoj zajednici i rade .


I moja ideja se sada koristi širom Kenije za plašenje ostalih grabljivica poput hijena i leoparda i takođe se koristi za teranje slonova od farme .


Zbog ovoga izuma imao sam sreće da dobijem stipendiju za jednu od najboljih škola u Keniji , Međunarodnu školu Brukhaus , i veoma sam uzbuđen zbog ovoga .


Moja nova škola se uključuje i pomaže prikupljanjem sredstava i stvaranjem svesti .


Čak sam i doveo svoje prijatelje u zajednicu i instaliramo svetla na kućama koje ih nemaju i učim ih kako da ih postavljaju .


Pre godinu dana bio sam samo dečak na pašnjacima koji čuva očeve krave , i gledao sam avione kako lete , i rekao sam sebi da ću jednog dana i ja biti unutra .


I evo me danas .


Dobio sam šansu da prvi put dođem avionom za TED .


Moj veliki san je da postanem avioinženjer i pilot kada porastem .


Ranije sam mrzeo lavove , ali sada moj izum čuva očeve krave od lavova i mi smo u mogućnosti da ostanemo uz lavove bez konflikta .


Ashê olên . U mom jeziku to znači , hvala vam puno .


( Aplauz ) Kris Anderson : Nemaš predstavu koliko je uzbudljivo čuti priču kao što je tvoja .


Ti si dobio ovu stipendiju . Ričard Turere : Aha .


KA : Radiš na drugim električnim izumima .


Šta je sledeće na tvojoj list ?


RT : Moj sledeći izum je , želim da napravim električnu ogradu . KA : Električnu ogradu ?


RT : Ali ja znam da su električne ograde već izumljene , ali želim da napravim svoju .


( Smeh ) KA : Već si probao jednom , zar ne , ti si - RT : Probao sam pre , ali sam prestao jer me je pecnula . ( Smeh ) KA : U rovovima . Ričarde Turere , ti si nešto posebno .


Mi ćemo bodriti svaki tvoj korak , moj prijatelju .


Hvala ti puno . RT : Hvala vam . ( Aplauz )


Zaronićemo u duboko more . I svako ko je imao tu divnu priliku zna da je , oko dva i po sata na putu dole , _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


I vidite da se neke bioluminiscence _ _ NULL _ _ Ali sve to , sa umetničke strane , je stvarno neverovatno . _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ evo je riba sa svetlećim očima , pulsirajućim očima .


_ _ NULL _ _ Ovi divni uzorci . I onda ova poslednja :


_ _ NULL _ _ jedna od mojih omiljenih , ovaj dizajn vetrenjače .


Apsolutno neverovatno , svaki uron .


To je nepoznati svet . A danas smo istražili samo 3 posto _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ podvodna jezera , podvodne vodopade — _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ Nalazi mesto gde će se smestiti , ukovrdža se na vrhu i zatim nestane u pozadini .


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ tako da ženka uvek i jedino vidi njegovu nežniju stranu lignje .


_ _ NULL _ _ Da vidimo ponovo . Pratite boje : belo sa desne , smeđa sa leve .


Pomera se korak unazad , dakle drži podalje ostale mužjake _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ Sipa . Volim sipe . Ovo je divovska australijska sipa .


_ _ NULL _ _ gledajte njene pipke . Jednostavno ih uvuče . Učini da izgledaju kao alge .


Nestaje u pozadini .


_ _ NULL _ _ Trik : pomerajući kamen . Dakle , saznajemo mnogo novog iz plitkih voda .


_ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


_ _ NULL _ _ I hobotnica . Nije li to neverovatno ? Sad , Rodžer ju je uplašio ,


_ _ NULL _ _ prizemlji , hobotnica kaže , " " Oh , videli su me .


Najbolja stvar je da postanem što je moguće veća . " " _ _ NULL _ _


Blefira . Hajdemo unazad .


_ _ NULL _ _ _ _ NULL _ _


Jedan . Dva . Tri .


Konobarica : Mogu li vam pomoći , gospodine ?


Mušterija : Uh , da vidimo .


K : Imamo grešku u registru prženu na tiganju posutu najboljim oštećenim podacima binarnu zemičku , RAM sendviče , Konfiker ćufte i skriptovanu salatu sa ili bez polimorfnog preliva i šifrovan ćevap sa roštilja .


Mušterija : Uzeću RAM sendvič i času vaše najbolje Šifre 39 .


K : Da li želite neki desert , gospodine ?


Naš specijalitet je kolačić za praćenje .


Mušterija : Želeo bih gomilu zombi kolačića za praćenje .


Konobarica : Odmah stiže , gospodine .


Hrana će vam ubrzo biti doneta .


( Aplauz ) Maja Pen : Crtam , još od kad mogu da držim voštanu bojicu , i pravila sam animirane " " flip " " knjižice od kad sam imala tri godine .


U tim godinama sam takođe naučila i šta je to biti animator .


Bio je program na TV-u o poslovima za koje većina dece ne zna .


Kada sam shvatila da animator pravi crtane filmove koje sam videla na TV-u , odmah sam rekla : " " To želim da budem " " . Nisam znala da li sam to rekla u sebi ili naglas , ali to je bio odlučujući trenutak u mom životu .


Animacija i umetnost oduvek su bili moja prva ljubav .


Ali moja ljubav prema tehnologiji je bila ta koja je stvorila " " Zlonamerna jela " " . Imala sam virus na kompjuteru i pokušavala sam da ga se rešim i odjednom , pomislila sam , šta ako virusi imaju svoj mali svet u kompjuteru ?


Možda restoran gde se okupljaju i rade stvari koje rade virusi ?


I tako su " " Zlonamerna jela " " rođena .


Sa četiri godine , tata me je naučio kako da rastavim i sastavim kompjuter .


To je pokrenulo moju ljubav prema tehnologiji .


Napravila sam svoj prvi sajt u HTML-u , i učim JavaScript and Python .


Takođe , radim na animiranoj seriji zvanoj " " Oprašivači " " . Radi se o pčelama i drugim oprašivačima u našoj životnoj sredini _ _ NULL _ _


Ukoliko oprašivači ne opraše biljke , tada , sva bića , uključujući nas , koja zavise od tih biljaka , će gladovati .


Zato sam odlučila da uzmem ova kul bića i da od njih napravim tim super heroja .


( Aplauz ) ( Tresak nogom ) ( Muzika ) ( Urlik ) Oprašivačica : Šumouništaurus ! Trebalo je da znam !


Moram da pozovem ostale Oprašivače !


( Muzika ) Hvala . ( Aplauz ) Sve moje animacije nastale su kao ideje , ali šta su to ideje ?


Ideje mogu da izazovu pokret .


Ideje su mogućnosti i inovacije .


Ideje su ono što svet zaista pokreće .


Da nije bilo ideja , mi ne bismo bili ovde gde se sada nalazimo , sa tehnologijom , medicinom , umetnošću , kulturom i načinom kako živimo .


Sa osam godina , pokrenula sam svoj biznis nazvan Majine ideje , i svoju neprofitnu organizaciju , Majine ideje za planetu .


( Smeh ) I pravim ekološku garderobu i nakit .


Sada imam 13 godina , iako sam pokrenula svoj biznis u 2008. godini , moj umetnički put počeo je davno pre toga .


Bila sam pod velikim uticajem umetnosti i želela sam da je unesem u sve što sam radila , čak i u svoj biznis .


Nalazila bih različite materijale po kući , i rekla bih , " " Ovo može da bude šal ili kapa " " , i imala sam svakakve ideje za dizajn .


Primetila sam , dok sam nosila svoju kreaciju , da su ljudi počeli da me zaustavljaju i govore , " Oho , to je mnogo slatko . Gde mogu i ja da nabavim to ? "


_ _ NULL _ _


Nisam imala nikakve biznis planove sa samo 8 godina .


Samo sam znala da želim da pravim lepe kreacije koje su bezbedne po okolinu i želela sam da vratim nazad prirodi .


Mama me je naučila da šijem i na zadnjem tremu naše kuće , sedela bih i pravila male trake za kosu , i napisala bih imena i cene za svaku od njih .


Počela sam da pravim više stvari , kao što su kape , šalovi i torbe .


Uskoro , moje stvari su počele da se prodaju svuda po svetu , i imala sam kupce iz Danske , Italije , Australije , Kanade i drugih .


Imala sam mnogo da naučim o svom biznisu , kao što je brendiranje i marketing , vođenje evidencije o svojim klijentima i nadgledanje toga šta se prodalo najviše , a šta najmanje .


Ubrzo , moj posao je počeo da se razvija .


Jednog dana , kada sam imala 10 godina pozvali su me iz magazina Forbs .


( Smeh ) Hteli su da predstave mene i moju kompaniju u njihovom članku .


Mnogo me ljudi pita , zašto je tvoj biznis ekološki ?


Strastveno sam želela da zaštitim životnu sredinu i bića u njoj , od kada sam bila mala .


Roditelji su me naučili , kada sam bila mala , o vraćanju prirodi i kako biti dobar čuvar životne sredine .


Čula sam da je boja u nekoj odeći ili sam proces pravljenja nekih stvari , štetna za ljude , a i za planetu , pa sam započela svoje vlastito istraživanje i otkrila sam da čak i posle završetka bojenja , ostaje pitanje otpada koji negativno utiče na životnu sredinu .


Na primer , prerada materijala , ili čak odlaganje materijala u prahu .


Ove radnje mogu da zagade vazduh , čineći ga otrovnim za svakog i sve što može da ga udiše .


Pa , kad sam pokrenula svoj biznis , znala sam dve stvari : svi moji proizvodi moraju biti ekološki , i 10 do 20 posto dobiti koje zaradim ide lokalnim i svetskim dobrotvornim i organizacijama za zaštitu životne sredine .


( Aplauz ) Osećam da sam deo novog talasa preduzetnika koji ne žele samo uspešan posao nego i održivu budućnost .


Mislim da mogu da spojim potrebe svojih klijenata bez ugrožavanja mogućnosti budućih generacija da žive u zelenijoj budućnosti .


Mi živimo u velikom , raznovrsnom i prelepom svetu i to me čini još strastvenijom da ga spasem .


Ali nikad nije dovoljno samo dopreti do vaših umova , o stvarima koje se dešavaju u svetu .


Potrebno je dopreti do vaših srca , jer kada ih razumete putem srca , to je trenutak kada je pokret izazvan .


To je trenutak kada su mogućnosti i inovacije stvorene , i zbog toga ideje nastaju .


Hvala vam , mir i blagoslov .


( Aplauz ) Hvala vam . ( Aplauz ) Pet Mičel : Čuli ste Maju kako priča o svojim divnim roditeljima koji stoje iza ove neverovatne devojke . Gde su oni ?


Molim vas , Gospodine i Gospođo Pen . Da li biste samo ... Ah !


( Aplauz )


Znate , jedno od najvećih zadovoljstava koje putovanja pružaju i jedno od prednosti etnografskih istraživanja jeste mogućnost da živite sa ljudima koji nisu zaboravili stare načine , koji još uvek osećaju svoju prošlost u vetru , dodiruju je u kamenju izglačanim kišom , osećaju njen ukus u gorkom lišću biljaka .


Samo saznanje da šamani Jaguara još uvek putuju dalje od Mlečnog Puta , ili da su mitovi starih Inuita još uvek u skladu sa smislom , ili da na Himalajima Budisti i dalje tragaju za dahom Darme , vas navodi da zapamtite centralno otkriće antropologije , a to je ideja da svet u kom živimo ne postoji u nekom apsolutnom smislu , već je samo jedan model realnosti , posledica jednog specifičnog seta adaptivnih izbora koji je uspešno napravila naša vrsta , mnogo generacija ranije .


Naravno , svi mi imamo iste adaptivne imperative .


Svi smo rođeni . Svi donosimo decu na ovaj svet .


Svi prolazimo kroz obrede koji slave početke .


Svi moramo da se borimo sa neminovnošću smrti , tako da ne treba da nas čudi što svi mi pevamo , svi igramo , svi se bavimo umetnošću .


Ali ono što je zanimljivo je jedinstvena rima u pesmama , ritam plesa u svakoj kulturi .


Bilo da su to Penani u šumama Bornea , ili Vudu sledbenici na Haitima , ili ratnici u pustinji Kaisut u severnoj Keniji , Kurandero narod u planinama Anda , ili karavan saraji u srcu Sahare , ovo je momak sa kojim sam sasvim slučajno putovao po pustinji pre mesec dana , ili ovčar na padinama Čomolungme , Everesta , majke boginje sveta .


Svi ovi ljudi nas uče da postoje i drugi načini života , drugi načini razmišljanja , drugi načini usmerenja ovde na Zemlji .


Ako razmislite o ovoj ideji , može vam samo uliti nadu .


E sada , zajedno ove bezbrojne kulture širom sveta čine mrežu spiritualnog i kulturnog života koja obuhvata planetu , i koja je jednako važna za dobrobit planete koliko i biološka mreža poznata kao biosfera .


Možete zamisliti ovu kulturnu mrežu života kao etnosferu , i možete je definisati kao skup svih misli i snova , mitova , ideja , inspiracija , intuicija koje je ljudska imaginacija unela u postojanje još od samog nastanka svesti .


Etnosfera je najvrednije zaveštanje ljudi .


Ona je simbol svega što jesmo i svega što možemo biti kao neverovatno radoznala vrsta .


Baš kao što je biosfera prilično uništena , isto se desillo i sa etnosferom i to , u znatno većoj razmeri .


Ni jedan biolog , na primer , se ne bi usudio da sugeriše da je 50 odsto svih vrsta ili čak i više istrebljeno ili je na rubu istrebljenja jer to prosto nije istina , pa ipak , najapokaliptičniji scenario na polju biološke raznovrsnosti jedva da je blizu onoga što nam je poznato kao najoptimističniji scenario na polju kulturne raznovrsnoti .


A najbolji pokazatelj toga je , naravno , izumiranje jezika .


Kada je svako od vas iz ove prostorije rođen , govorilo se 6.000 jezika na planeti .


Jezik nije samo telo rečnika ili skup gramatičkih pravila .


Jezik je srž ljudskog duha .


To je vozilo kojim duša svake posebne kulture dolazi u materijalni svet .


Svaki jezik je stara šuma svesti , vododelnica , misao , ekosistem duhovnih mogućnosti .


Dok sedimo ovde danas u Montereju , polovina od tih 6.000 jezika se više ne šapuće deci na uši .


Bebe ih više ne uče , što znači , efektivno , ukoliko se nešto ne promeni , oni su već izumrli .


Šta bi moglo biti usamljenije od toga da si umotan u tišinu , da budeš poslednji čovek koji govori tvojim jezikom , da ne postoji način da preneseš mudrost svojih predaka ili da očekuješ obećanja dece ?


Pa ipak , ta užasna sudbina je nečija neprilika skoro svake druge nedelje negde na Zemlji , jer svake dve nedelje , neki starac umre i odnosi sa sobom u grob poslednje slogove prastarog jezika .


Znam da bi neki od vas rekli : " " Pa , zar ne bi bilo bolje , zar svet ne bi bio bolje mesto kad bi svi pričali istim jezikom ? " " I ja kažem , " " Odlično , neka taj jezik bude Joruba . Neka bude Kantoneze .


Neka bude Kogi . " " Odjednom biste otkriti kako bi to bilo kad ne bi mogli da pričate svojim jezikom .


Tako da bih želeo ovde danas da vas povedem na put kroz etnosferu , kratak put kroz etnosferu , da pokušam da vam predočim šta zapravo biva izgubljeno .


Mnogi od nas kao da zaboravljaju da kada kažem " " drukčiji način postojanja , " " zaista i mislim drukčiji način postojanja .


Uzmite , na primer , ovo dete iz Barasane u severozapadnom Amazonu , ljudi anakonde koji veruju da su po mitologiji potekli iz mlečne reke na istoku iz utrobe svetih zmija .


E sada , ovo su ljudi koji kognitivno ne razlikuju plavu od zelene boje jer je nebeski svod u stvari šumski svodu od kojih ljudi zavise .


Imaju interesantan jezik i pravila braka koji se zove " " lingvistička egzogamija " " : moraš se venčati za osobu koja govori drugim jezikom .


A sve to ima svoje korene u mitologiji , pa ipak zanimljivo je to što u ovim dugačkim kućama , u kojima se govori po šest ili sedam jezika zbog takvih brakova , nikada nećete čuti da neko vežba jezik .


Oni prosto slušaju i počnu da govore .


Ili , jedno od najfascinantnijih plemena sa kojima sam ikada živeo , Vaorani u severoistočnom Ekvadoru , zadivljujući ljudi sa kojima je prvi kontakt mirno ostvaren 1958 .


1957. je pet misionara pokušalo da ostvari kontakt i napravili su strašnu grešku .


Spustili su im iz vazduha 8 x 10 sjajnih fotografija njih samih , što bismo mi nazvali prijateljskim gestom , zaboravljajući da ovi ljudi iz kišnih šuma nikada nisu videli ništa dvodimenzionalno u svojim životima .


Podigli su ove fotografije sa šumskog tla , pokušali da pogledaju iza lica da vide oblik figure , ništa nisu pronašli , i zaključili su da su ove karte od samog đavola , i potom su kopljima ubili pet misionara .


Ali Vaorani nisu samo kopljima ubili pridošlice .


Ubijali su se i međusobno .


54 procenta mortaliteta je posledica međusobnog ubijanja kopljima .


Pratili smo genealogiju unazad osam generacija , i pronašli smo samo dva slučaja prirodne smrti i kada smo pritisli malo ljude o tome , priznali su da je jedan od njih toliko ostario da je umro od starosti , ali su ga svejedno proboli kopljima . ( Smeh ) Ali u isto vreme oni su imali vrlo pronicljivo znanje o šumi koje je bilo zadivljujuće .


Njihovi lovci su bili u stanju da namirišu životinjski urin na 40 koraka i da vam kažu o kojoj vrsti se radi .


Ranih ' 80. preuzeo sam jedan neverovatan zadatak kada me je profesor sa Harvarda pitao da li sam zainteresovan da idem na Haiti , da se uključim u tajna društva koja su bila osnova Duvalijerovih snaga i Tontona Makutesa , kako bih došao do otrova koji se koristi za stvaranje zombija .


Da bih našao smisao u ovome , naravno , morao sam da razumem ponešto u vezi sa neverovatnom Vudu verom . Vudu nije kult crne magije .


Naprotiv , to je složeni metafizički pogled na svet .


Interesantno je .


Kada bih vas pitao da navedete najveće svetske religije , šta biste rekli ?


Hrišćanstvo , islam , budizam , judaizam , šta god .


Uvek je jedan kontinent izostavljen , pretpostavlja se da podsaharska Afrika nije imala religijskih verovanja . Pa , naravno , imali su , i Vudu je jednostavno proizvod veoma ozbiljnih religioznih ideja koje su nastale tokom tragičnog robovlasničkog perioda provedenog u dijaspori .


Ali , ono što čini Vudu zanimljivim jeste to da je to aktivan odnos između živih i mrtvih .


Živi oživljavaju duhove .


Duhovi mogu biti prizvani iz Velike Vode , odgovarajući na ritam plesa oni momentalno zamenjuju duše živih , tako da u kratkom , blistavom momentu , sledbenik postaje bog .


Zbog toga sledbenici Vudua vole da kažu : " " Vi beli ljudi idete u crkvu i pričate o Bogu .


Mi plešemo u hramu i postajemo Bog " " . Obzirom da ste opsednuti , da vas je duh preuzeo , kako možete biti povređeni ?


Vidite ove zapanjujuće demonstracije : Vudu sledbenici u stanju transa nose žar na svojim rukama bez posledica , to je neverovatna demonstracija sposobnosti uma da utiče na telo koje to podnosi kada doživi uzbuđenje ekstremnih granica .


E sada , od svih ljudi sa kojima sam ikada bio , najneobičniji su Kogi sa Sijera Nevada planina Santa Marte na severu Kolumbije .


Potomci drevne civilizacije Tajrona koji su nekada nastanjivali priobalnu Karipsku obalu Kolumbije , u jeku osvajačkih pohoda , povukli su se na izolovane vulkanske masive koji se uzdižu iznad Karipskih priobalnih ravnica .


Na krvavom kontinentu , jedino ove ljude nikada nisu pokorili Španci .


Do danas , njima upravljaju rituali sveštenstva ali obuka ovih sveštenika je vrlo neobična .


Mlade sledbenike razdvoje od njihovih porodica kada imaju tri ili četiri godine , izoluju ih u osenčeni svet tame u kamenim kolibama u podnožju glečera na 18 godina : dva devetogodišnja perioda namerno odabrana da imitiraju devet meseci trudnoće koje provedu u prirodnoj utrobi majke ; oni su tako metaforički u utrobi velike majke .


Za sve to vreme , objašnjavaju im vrednosni sistem njihovog društva , vrednosti koje podrazumevaju da njihove molitve i samo njihove molitve održavaju kosmičku ... ili mogli bismo reći ekološku ravnotežu .


Na kraju ove neverovatne obuke , jednog dana ih iznenada izvedu i po prvi put u svojim životima , u osamnestoj godini , vide izlazak sunca . U tom kristalnom trenutku svesti o prvom zraku svetlosti dok Sunce počinje da obasipa padine pejzaža lepote koja ostavlja bez daha , odjednom se sve što su ikada naučili u teoriji potvrđuje u zadivljujućoj lepoti . Sveštenik zakorači unazad i kaže : " " Vidite li ? Upravo je tako kao što sam vam rekao . " "


Toliko je prelepo . Vaše je da to štitite . " " Oni sebe nazivaju " " starijom braćom " " i kažu da smo mi , mlađa braća , odgovorni za uništavanje sveta .


E sada , ovaj nivo intuicije postaje vrlo važan .


Kad god razmišljamo o domorodačkim narodima i predelima , mi se ili pozivamo Rusoa ili na staru priču o " " plemenitom divljaku " " , što je rasistička ideja u svojoj suštini , ili alternativno , pozivamo se na Toroa i kažemo da su ti ljudi bliži Zemlji od nas .


Domoroci nisu ni sentimentalni niti podložni nostalgiji .


Nema dovoljno mesta ni za jedno ni za drugo u malarijskim barama Asmata ili u hladnim vetrovima Tibeta , ali su oni , ipak kroz vreme i rituale , prenosili tradicionalne tajne Zemlje koje nisu utemeljene u ideji o samosvenoj bliskoj vezi sa planetom , već na mnogo suptilnijem predosećaju : a to je ideja da Zemlja može postojati jedino ako joj ljudska svest udahne život .


E sada , šta to znači ?


To znači da će mlado dete sa Anda koje je odraslo u uverenju da je planina Apu duh koji će odrediti njegovu ili njenu sudbinu biti suštinski drukčije ljudsko biće i imati drukčiji odnos prema tom izvoru ili tom mestu u odnosu na mlado dete iz Montane koje je odraslo u uverenju da je planina gomila kamenja koje čeka da bude minirano .


Bilo da je to prebivalište duha ili gomila rude , nebitno je .


Ono što je zanimljivo jeste metafora koja definiše vezu između jedinke i prirode .


Ja sam odrastao u šumama Britanske Kolumbije u uverenju da te šume postoje da bi bile isečene .


To me je načinilo drukčijim ljudskim bićem od mojih prijatelja među Kvagujima koji veruju da su te šume prebivalište " " Huxwhukw " " -a i Vijugavog kljuna raja i kanibalskih duša koje žive na severnom kraju sveta , duša sa kojima moraju da interaguju tokom njihovog Hamatsa obreda .


Ukoliko počnete da razmatrate ideju da bi ove kulture mogle stvoriti drugačiju realnost , počeli biste da shvatate neke od njihovih neverovatnih otkrića . Uzmite ovu biljku ovde .


To je fotografija koju sam uslikao na severozapadnom Amazonu prošlog aprila .


Ovo je ajovaska , za koju su mnogi od vas čuli , jedna od najsnažnijih psihoaktivnih smeša u repertoaru šamana .


Ono što ajovasku čini izuzetnom nije čisti farmakološki potencijal smeše , već kako se sintetiše . Pravi se od dva različita izvora : sa jedne strane , ova drvena lijana koja u sebi ima čitav niz beta-karbolina , harmina , harmalina , blagih halucinogena , uzmete li samo ovu biljku osetili biste se kao da plavi maglovit dim struji kroz vašu svest , ali je pomešana sa lišćem žbuna iz familije kafe nazvan Psihotria viridis ( lat ) .


Ova biljka u sebi sadrži neke veoma moćne triptamine , jako slične serotoninu , dimetiltriptaminu , 5-metoksidimetiltriptaminu .


Ako ste ikada videli Janomame kako ušrmakavaju poprašeni duvan , ta supstanca koju prave od različitih vrsta biljaka takođe sadrži metodimetriltriptamin .


Kada ušmrkavate taj prah to je kao da ste upucani iz puške zajedno sa baroknim slikama i pri tom slećete na more električne struje . ( Smeh ) To ne dovodi do izvrtanja realnosti ; to dovodi do ukidanja stvarnosti .